Справа № 172/1023/15
№ 1-кп/183/141/25
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2025 року                                                                 м. Самар

Суд присяжних Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , судді – ОСОБА_2 , присяжних – ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 12015040420000267 відносно:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Васильківка Васильківського району Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст. 348 КК України, 

за участю прокурора                                                 ОСОБА_8 
представника потерпілого                                                 ОСОБА_9 
захисників                                                                 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 
обвинуваченого                                                         ОСОБА_7 

в с т а н о в и в :

Органами досудового розслідування ОСОБА_7  обвинувачується в тому, що він 20.05.2015 року, близько 04.00 години перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння (відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції № 54 від 20.05.2015 року), рухався на автомобілі «DEWOO SENS" державнии? номернии? знак НОМЕР_1 по вул. Петровського в сел. Васильківка, Васильківського раи?ону, Дніпропетровськоі? області. В цей час працівники міліціі? в форменому одязі (визначении? постановою КМУ від 14.08.2013 року № 594 «Про формении? одяг працівників міліціі?»), а саме старшии? слідчии? СВ Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни в Дніпропетровській області старшии? леи?тенант міліціі? ОСОБА_12 та старший оперативний уповноважении? СКР Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни в Дніпропетровськоі? області старшии? леи?тенант міліціі? ОСОБА_13 , виконуючи своі? службові обов?язки, пов?язані з провадженням досудового слідства у кримінальному провадженню № 12015040420000267, яке перебувало у провадженні старшого слідчого СВ Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни в Дніпропетровськіи? області старшого леи?тенанта міліціі? ОСОБА_12 , у зв?язку з наявною інформацією про те, що ОСОБА_7 причетнии? до вчинення кримінального правопорушення, а саме: зґвалтування гр. ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою и?ого затримання, прии?няли міри до зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_7 , подавши світлозвукові сигнали на автомобілі «KIA RIO», державнии? номернии? снак НОМЕР_2 , якии? належить старшому слідчому СВ Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни в Дніпропетровськіи? області старшому леи?тенанту міліціі? ОСОБА_12 , вии?шли з нього та направилися до автомобіля ОСОБА_7 , якии? зупинився на узбіччі по вул. Петровського в сел. Васильківка, Васильківського раи?ону, Дніпропетровської області біля домоволодіння № 101.
Працівники правоохоронного органу старшии? слідчии? СВ Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни в Дніпропетровськіи? області старшии? леи?тенант міліціі? ОСОБА_12 та старшии? оперативнии? уповноважении? СКР Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни в Дніпропетровськоі? області старшии? леи?тенант міліціі? ОСОБА_13 підіи?шли до автомобіля «DEWOO SENS» державнии? номернии? знак НОМЕР_1 , в якому на передньому водіи?ському сидінні знаходився ОСОБА_7 та представилися. Однак, ОСОБА_7 усвідомлюючи, що перед ним знаходяться працівники правоохоронних органів, маючи намір на вбивство працівника правоохоронного органу дістав мисливську рушницю ІЖ 58 МА № НОМЕР_3 , яка згідно висновку комплексноі? судово-балістичноі? експертизи № 70/07-529 від 17.08.2015 року є гладкоствольною мисливською вогнепальною зброєю - мисливською двоствольною рушницею моделі «ИЖ-58 МА», 16-го калібру, виробництва Іжевського механічного заводу (СРСР), власником якоі? він являється, достовірно усвідомлюючи злочиннии? характер своі?х діи?, бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді вбивства працівника правоохоронного органу, зі словами: «повбиваю», прицілився в старшого слідчого СВ Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни в Дніпропетровськіи? області старшого леи?тенанта міліціі? ОСОБА_12 . Однак, працівник правоохоронного органу - старшии? слідчии? СВ Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни старшии? леи?тенант міліціі? ОСОБА_12 , з метою уникнення отримання вогнепального поранення від ОСОБА_7 згідно Закону Украі?ни «Про міліцію» застосував сльозогіннии? газ, відносно ОСОБА_7 та після чого разом зі старшим оперативним уповноваженим СКР Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни в Дніпропетровськоі? області старшим леи?тенантом міліціі? ОСОБА_13 впали на землю, після чого ОСОБА_7 почав рух на своєму автомобілі «DEWOO SENS» державнии? номернии? знак НОМЕР_1 в бік вул. Лесі Украі?нки, що в сел. Васильківка, Васильківського раи?ону, Дніпропетровськоі? області.
Рухаючись на своєму автомобілі «DEWOO SENS» державнии? номернии? знак НОМЕР_1 по вул. Петровського, що в сел. Васильківка, Васильківського раи?ону, Дніпропетровськоі? області, ОСОБА_7 бажаючи довести свій злочиннии? намір до кінця - вбивство працівника правоохоронного органу із вікна свого автомобіля по ходу руху здіи?снив один постріл з мисливськоі? рушниці ИЖ 58 МА № 29613 в бік автомобіля в якому перебували працівники міліціі?.
Після чого, ОСОБА_7 з метою довести свіи? злочин намір направлении? на вбивство працівника правоохоронного органу рухаючись по вул. Будьонного в сел. Васильківка, Васильківського раи?ону, Дніпропетровськоі? області, зупинив свіи? автомобіль на узбіччі дороги біля домоволодіння № 117, дістав зі свого автомобіля мисливську рушницю ІЖ 58 МА № 29613, та, прицілившись в бік працівників правоохоронних органів, дочекавшись доки вони и?ого наздоженуть та вии?дуть зі свого автомобіля здіи?снив прицільнии? постріл в старшого слідчого СВ Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни в Дніпропетровськіи? області старшого леи?тенанта міліціі? ОСОБА_12 , в результаті чого влучив у нижню праву кінцівку, поранивши и?ого та спричинивши відповідно до висновку судово-медичного експерта № 73-2015 «Е» від 20.05.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді двох синців на нижніи? правіи? кінцівці, які по своєму характеру відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості. Однак свіи? злочиннии? намір направлении? на вбивство працівника правоохоронного органу, у зв?язку з виконанням ними службових обов?язків не довів до кінця з причин, що не залежали від и?ого волі так, як був затримании? працівниками Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни в Дніпропетровськіи? області.
За викладених вище обставин, дії ОСОБА_7 кваліфіковані за ст. 348 КК України, як замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків.
Суд присяжних, за наслідками судового розгляду, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами провадження їх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків на основі принципу змагальності, дійшов висновку про недоведеність висунутого обвинувачення, з наступних підстав.
В судовому засідання обвинувачений ОСОБА_7 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні заперечив та показав, що 19 травня 2015 року він чергував на пасіці та після вечері ліг відпочивати, раптом почув лай собаки, вийшов і побачив, що біля будки стоїть автомобіль, який перекривав вхід, коли обходив автомобіль відчув якусь струю, спочатку подумав вода, бо потекло поверх машини і попавши трохи в око, лоба, після машина швидка уїхала. Оскільки сильно почало пекти очі, він поїхав до лікарні, прямуючи по вулиці Гаркуші, ззаду нього під`їхав жигуль, він зупинився, підійшов хлопець і спитав, як доїхати до маслозаводу і він сказав, щоб їхали за ним, вони ледь їхали, він почав показувати поворот, побачив, що вони проїхали далі, подумав, що не побачили і зупинився, відкрив вікно, зачекав і той автомобіль, що їхав за ним, на ходу, як каскадери, відкрили двері і пустили йому газ з балона в двері машини, в нього трошки потрапило, все інше потрапило на дверці машини і залишило там пляму. Він почав обдумувати, що воно таке сталось і поїхав далі. Їдучі, згадав, що на вулиці Будьоного, живе кум, капітан міліції,доїхавши до будинку кума, відчув, що очі почали погано бачити, під`їхав, почав набирати номер телефону цього кума, знову ця машина, він навіть не зрозумів звідки вона взялась. Швидко приставили до машини, наручники назад, телефон випав, і кажуть йому: « ну все ти попав». Потім приїхали і кажуть, що потрібен судмедексперт, це були приблизно десь у першій годині ночі, а можливо і раніше, він не знає точний час. Він питає у хлопців в чому справа, на що йому відповіли, що він потрапив на гроші. Приїхали знову, десь через годину привезли судмедексперта, почали знімати одяг і знову залили газом, та вдарили в район паху, жодної допомоги не було. Потім приїхали в міліцію, було десь години дві, привозять туди двох понятих, які роблять у них в міліції, двох алкоголіків, замість того, щоб п`ятнадцять суток відробляти. Те, що написано в обвинувальному акті про якісь чотири години ранку взагалі не збігається з тими обставинними, які відбувались того дня. 
Зазначив, що у матеріалах кримінального провадження відсутні належні та допустимі докази вчинення ним інкримінованого правопорушення. Наголосив на тому, що він взагалі не стріляв з рушниці в той день і не мав жодного умислу спрямованого на вчинення кримінального правопорушення та не бажав вчиняти замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, крім того, жодного форменого одягу на тих, хто його залив газом і надів йому наручники не було.
Виходячи з наведеного, просив суд ухвалити виправдувальний вирок.
В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_12 - старший слідчий СВ Васильківського РВ ГУМВС Украі?ни старший леи?тенант міліції, показав, що він перебував на посаді старшого слідчого СВ Васильківського РВП, до відділу звернулась громадянка ОСОБА_15 із заявою про зґвалтування. Їх було декілька груп, вони чатували біля будинку підозрюваного ОСОБА_7 . Повідомив, що він був у формі на робочому місці, на машині КІА РІО жовтого кольору, вони їздили по вулицям та шукали підозрюваного, а дві групи чатували біля будинку. Коли побачили підозрюваного, то вони сигналом та світлом почали маякувати, щоб підозрюваний зупинив своє авто. Доїхавши до вулиці Петровського авто зупинилось, він підійшов до авто, постукав і йому відчинили, він представився як працівник поліції і запросив вийти із машини, підозрюваний був в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_7 дістав зброю, коли він його побачив то одразу дістав газовий балончик і бризнув підозрюваному в обличчя. ОСОБА_7 здійснив постріл, він впав на землю та потім відбіг в іншу сторону. ОСОБА_7 поїхав, він зателефонував начальнику та все доповів, йому сказали нічого не робити і чекати групу реагування. Потім вони на незначній швидкості поїхали за ОСОБА_7 , який зупинявся та робив ще декілька пострілів, потім їхав далі. Потім, коли вони їхали то побачили, що на дорозі стоїть ОСОБА_7 та націлений стріляти в їх авто. Він почав кричати своєму напарнику і вони звернули в кювет та вибігли з машини, ОСОБА_7 вистрілив та попав йому в ногу. Всі події, які відбувались він повідомляв керівнику, потім група, яка чекала ОСОБА_7 біля дому виїхала на підмогу, коли вони затримували підозрюваного то останній не чинив опору і ніяких спец. засобів до нього не було застосовано. Після затримання ОСОБА_7 був у сильному алкогольному сп`янінні і його білизну відразу направили на експертизу. 
Потерпілий повідомив, що мав намір пробачити ОСОБА_7 , але від нього не було жодних вибачень та навіть відшкодування матеріальної шкоди. Позов просив задовольнити. 
На підтвердження пред`явленого обвинувачення, прокурором надані наступні докази, дослідженні в судовому засіданні:
-        витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.05.2015 за фактом застосування ОСОБА_7 вогнепальної зброї – мисливської рушниці ІЖ-58МА до працівника правоохоронного органу;
-        рапорт старшого оперативного уповноваженого СКР Васильківського РВ ГУМВС України ОСОБА_13 щодо обставин, які мали місце 20.05.2015;
-        протокол затримання ОСОБА_7 від 20.05.2015, о 03.50 годині;
-        висновок експерта №73-2015 р.Е, відповідно до якого тілесні ушкодження, які виявлені у потерпілого ОСОБА_12 у вигляді двох синців на правій нижній кінцівці, що утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, у своїй сукупності відноситься до легких тілесних ушкоджень; з урахуванням кількості тілесних ушкоджень, які завдані потерпілому спричинено не менш двох травмуючих дій у ділянку правої нижньої кінцівки у дуже короткий проміжок часу; час спричинення тілесних ушкоджень не суперечить вказаному у постанові слідчим, крім того тілесні ушкодження утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким міг бути шрот;
-        протокол проведення слідчого експерименту від 28.05.2015 проведений за участі потерпілого ОСОБА_12 з фототаблицею до нього, яким було відтворено хронологію подій, які мали місце 20.05.2015 о 04.00;
-        висновок експерта №110/73-2015р./2015р. Е дод., відповідно до якого тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілого у вигляді двох синців на правій нижній кінцівці, що утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, відповідно до слідчого експерименту в напрямку потерпілого був здійснений постріл із мисливської рушниці спорядженого шротом, при цьому потерпілий був звернутий передньою поверхнею тіла та кінцівками до підозрюваного, враховуючи викладені обставини не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень, які були виявлені при експертизі ОСОБА_12 , при обставинах, вказаних під час слідчої дії за участі потерпілого ОСОБА_12 ;
-        протокол огляду предмета з фототаблицею від 20.05.2015, яким являється автомобіль «DEWOO SENS» державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому на пасажирському сидінні було виявлено шкіряний патронташ коричневого кольору, поруч з яким лежало три гільзи, дві з яких були металі інша пластмасова білого кольору, також було виявлено дерев`яний приклад від рушниці та мисливську рушницю;
-         протокол проведення слідчого експерименту від 28.05.2015 проведений за участі свідка ОСОБА_13 з фототаблицею до нього, яким було відтворено хронологію подій, які мали місце 20.05.2015 о 04.00;
-        висновок експерта №111/73-2015р./2015р. Е дод. відповідно до якого тілесні ушкодження, які були виявлені у потерпілого у вигляді двох синців на правій нижній кінцівці, що утворились від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, відповідно до слідчого експерименту в напрямку потерпілого був здійснений постріл із мисливської рушниці спорядженого шпротом, при цьому потерпілий був звернутий передньою поверхнею тіла та кінцівками до підозрюваного, враховуючи викладені обставини не виключена можливість утворення тілесних ушкоджень, які були виявлені при експертизі ОСОБА_12 , при обставинах, вказаних під час слідчої дії за участі свідка ОСОБА_13 ;
-        протокол тимчасового доступу до речей і документів від 22.05.2015, а саме до автомобіля «DEWOO SENS» державний номерний знак НОМЕР_1 з метою вилучення гладкоствольної рушниці та гільз від неї;
-        висновок судово-психіатричного експерта №160, відповідно до якого ОСОБА_7 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, не виявляв і в теперішній час не виявляє будь-яких психічних розладів. Як випливає з матеріалів кримінального провадження і даного психіатричного обстеження, в період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння, іспитовий перебував у стані простого алкогольного сп`яніння, та виявляв правильне орієнтування в навколишній обстановці. За своїм психічним станом під час інкримінованого йому діяння і на теперішній час, він міг і може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними;
- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 54 від 20.05.2015 року, відповідно якого ОСОБА_16 перебуває в стані алкогольного сп`яніння; 
-        висновок експерта від 17.08.2015 №70/07-529 відповідно до якого, встановлено, що п?ятнадцять патронів, що 22.05.2015 були вилучені з автомобіля «DEWOO SENS» н/з НОМЕР_1 , являються боєприпасами до гладкоствольноі? мисливськоі? зброі? - мисливськими патронами 16-го калібру. Дані патрони призначені для стрільби з гладкоствольних мисливських рушниць 16-го калібру. Тринадцять патронів (з п`ятнадцяти вказаних) складаються з металевих гільз з капсулями «Центробои?», навіски бездимного пороху вагою 1,13г-1,3г, снарядом змішаного шроту з діаметром шротин 4,7-5мм, загальною вагою шроту в патроні від 27,9-31,4г, картонних прокладок та пижів з туалетного паперу. Два патрона (з тих же п?ятнадцяти) складаються з полімерних гільз з металевою основою, капсулів типу «Євро», навіски бездимного пороху вагою 1,67г, полімерного пижа-амортизатора та снаряду з 130 шротин (діаметр шротин 3,25мм, загальна вага шроту 28,2г). Дві металеві гільзи та одна гільза з полімерним корпусом, що вилучені там же, являються частинами мисливських патронів до гладкоствольноі? мисливськоі? зброі? 16-го калібру. Тринадцять патронів, з числа п?ятнадцяти вилучених 22.05.2015 з автомобіля «DEWOO SENS» н/ НОМЕР_4 , споряджені саморобним способом з дотриманням норм спорядження мисливських патронів 16-го калібру. Два патрона виготовлені та споряджені заводським способом. Дані патрони призначені для стрільби з гладкостовльних мисливських рушниць 16-го калібру. Дані п?ятнадцять патронів придатні до стрільби, в тому числі і з рушниці «ИЖ-58» НОМЕР_5 , що надана на дослідження. З мисливськоі? рушниці «ИЖ-58 МА» № НОМЕР_6 , що вилучена 22.05.2015 з автомобіля «DEWOO SENS» н/з НОМЕР_1 , після останнього чищення та змащування каналів стволів виконувались постріли. Останній постріл з стволів рушниці «ИЖ-58 МА» № НОМЕР_6 , були виконані патронами спорядженими множинними шротовими снарядами з діаметром шротин 3,5-5 мм. При стрільбі з рушниці «ИЖ-58 МА» № P29613 патронами спорядженими саморобним способом з множинними снарядами зі шроту діаметром 5мм (що вилучені при вищевказаних обставинах), на дистанції? 100м від дульного зрізу стволів рушниці, окремі шротини володіють достатньою вражаючою здатністю (достатньою питомою кінетичною енергією) для заподіяння людині чи тварині небезпечних для життя або смертельних ушкоджень. При стрільбі з рушниці «ИЖ-58 МА» № P29613 патронами заводського спорядження з шротом № 4 (діаметр шротин - 3,25мм), що вилучені при вищевказаних обставинах, на дистанції? 100м від дульного зрізу стволів рушниці, шротини не володіють достатньою вражаючою здатністю (достатньою питомою кінетичною енергією). Рушниця, що вилучена 22.05.2015 з автомобіля «DEWOO SENS» н/з НОМЕР_1 , являється гладкоствольною мисливською вогнепальною зброєю - мисливською двоствольною рушницею моделі «ИЖ-58 МА», 16-го калібру, виробництва Іжевського механічного заводу (СРСР), заводськии? номер Р29613. Рушниця «ИЖ-58 МА» № P29613 придатна до стрільби мисливськими патронами 16 калібру, в тому числі і патронами наданими на дослідження.
А також,за клопотанням прокурора, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_17 .
Так, свідок ОСОБА_13 , старший оперуповноважений відділення № 1 Синельниківського РВП ГУНП, в судовому засіданні повідомив, що в 2014 або 2015 році, рік точно не пам`ятає, бо багато часу сплинуло, повідомив, що йому надійшов дзвінок із чергової частини про те, що відбулось зґвалтування і підозрюваний пересувається на автомобілі «ланос» червоного кольору. Не пам`ятає телефонував він ОСОБА_12 чи ні, надягнув формений одяг, і він разом із ОСОБА_12 поїхали патрулювати село. На вулиці Гаркуші він помітив даний автомобіль, і почав показувати світлові знаки фарами, машина зупинилась посеред дороги, він разом із ОСОБА_12 став паралельно ньому і вийшовши підійшли до автомобіля, де було відкрите вікно. Вони помітили, що ОСОБА_7 був в стані алкогольного сп`яніння, а рушниця лежала біля коробки передач. Представились як співробітники міліції. Потім ОСОБА_7 почав поводити себе неадекватно, і в цей момент він рушницю направив вверх і зробив один або декілька пострілів, точно він не пам`ятає. Повідомив, що він сів на заднє сидіння автомобіля на якому вони приїхали, а ОСОБА_12 оббіг ззаду машини. Автомобіль був дуже близько. Вони почали їхати за ним, тримаючи дистанцію, приблизно на перехресті Лесі України і Гаркуші вони почули ще один постріл, не бачили куди він був. Пам`ятає, що ОСОБА_7 зупинився, вийшов з автомобіля і здійснив постріл, далі він не пам`ятає, що було. Сказав, що потім його затримали їх співробітники. Сказав, що потрапило також по автомобілю, бо чув звук і в ОСОБА_12 . Час в який це все відбувалось не пам`ятає. 
Свідок ОСОБА_17  старший інспектор чергового відділення № 1 ГУНП, в судовому засіданні повідомив, що в травні 2015 року працював в Васильківському РВ, в черговій частині була зареєстрована заява про зґвалтування, прізвище потерпілої не пам`ятає, через деякий час зареєстрував рапорт по якому зараз справа розглядається. Всю суть рапорту він не пам`ятає, події знає лише зі слів, пройшло багато часу події не пам`ятає.В вечір вчинення злочину він був черговий, в той вечір до частини доставлявся ОСОБА_18 , пізно ввечері, його поміщали в ІВС. Доставлявся з причини того, що спочатку була заява про зґвалтування, потім був рапорт про постріл з мисливської зброї по працівникам поліції. На стан алкогольного сп`яніння він не може сказати чи проводився огляд, постріл був у ОСОБА_12 . В той вечір він був на роботі, напередодні рапорту. Після того, як був затриманий ОСОБА_18 не пам`ятає чи бачив ОСОБА_19 на роботі. Про ОСОБА_18 нічого поганого як про сусіда сказати не може. Можливо начальник ІВС поміщав, речі, які вилучаються знаходились під його наглядом. На наступний день, о 09.00 годині він змінився і не знає, що відбувалось далі. 
Свідки ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , в судовому засіданні відмовились давати покази в порядку ст. 63 Конституції України.
Підстави для виправдання обвинуваченогота мотиви, з яких суд відкидає докази обвинувачення.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення у цій справі виходить з наступного.
«Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи».
Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у його вчиненні.
Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння: як тих, що утворюють об`єктивну сторону діяння, так і тих, що визначають його суб`єктивну сторону.
Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами обвинувачення і захисту допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.
Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати усі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.
Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Законодавець вимагає, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити усю сукупність фактів, встановлених у суді, - є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.
Насамперед, суд вважає за необхідне відзначити те, що кожній стороні кримінального провадження в ході судового розгляду надано належні можливості в повній мірі реалізувати свої процесуальні права та довести обґрунтованість своєї позиції у змагальному процесі. Наведене, серед іншого, засвідчується тим, що в жодного з учасників провадження не було доповнень до з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами.
Досліджуючи та оцінюючи наступі докази у сукупності та кожен окремо, судприсяжних виходить із наступних міркувань та мотивів.
Так,  у витязі з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.05.2015 за фактом застосування ОСОБА_7 вогнепальної зброї – мисливської рушниці ІЖ-58МА до працівника правоохоронного органу, відсутній час внесення зазначених відомостей, але наявна дата внесення відомостей. За хронологією подій, які можна відслідкувати із показань потерпілого ОСОБА_12 і свідка ОСОБА_13 , встановлено, що вони розшукували обвинуваченого ОСОБА_7 на якого вказала потерпіла ОСОБА_14 , як на особу, яка її зґвалтувала та згідно обвинувального акту розвиток подій почався 20.05.2015 о 04.00 годині, але враховуючи висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння від 20.05.2015 № 54, ОСОБА_7 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Разом з тим, зазначений висновок має час його проведення, а саме 01.10 година 20.05.2015, тобто обставини, які викладені в рапорті, обвинувальному акті та висновку не узгоджуються між собою і мають суперечності.
       Також, суд присяжних не може визнати належним та допустимим доказом -рапорт старшого о/у СКР Васильківського РВ ГУМВС України ОСОБА_13 від 20.05.2015. Відповідно до якого, він, разом із старшим слідчим СВ Васильківського РВ ГУМВС України старшим лейтенантом міліції ОСОБА_22 здійснювали патрулювання, з метою затримання ОСОБА_7 . Оскільки рапорт не містить фактичних даних на підтвердження пред`явленого обвинувачення, а також суперечить протоколу затримання, оскільки затримання було проведено старшим о/у ОСОБА_13 , як зазначено в самому протоколі затримання, а не іншими працівниками (гр. ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ), як зазначено в даному рапорті.
Суд погоджується із обґрунтованим сумнівом сторони захисту, щодо відсутності в якості речового доказу, форменого одягу, в якому за версією сторони обвинувачення перебував потерпілий ОСОБА_22 під час пострілу в нього, який міг також, розвіяти ці сумніви.
Досліджуючи показання потерпілого ОСОБА_12 , свідка ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_17 , суд звертає увагу на явні протиріччя в них з іншими доказами та висунутим обвинуваченням, а тому відкидає їх. Так, потерпілий і свідок ОСОБА_13 в судовому засідання показали, що обвинуваченого ОСОБА_7 було затримано та доставлено до відділення міліції рано вранці, що в свою чергу, не узгоджується з показаннями свідка ОСОБА_17 , який показав, що обвинуваченого ОСОБА_7 доставили до відділення поліції пізно ввечері. Зазначені покази потерпілого та свідка ОСОБА_13 також суперечать висновку від 20.05.2015 № 54, згідно якого, ОСОБА_7 о 01.10 годині перебував у стані алкогольного сп`яніння. 
Крім того, в судовому засідання потерпілий ОСОБА_12 показав, що не був на чергуванні в день подій, а просто був присутній на роботі, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити наявність форменого одягу на потерпілому в той день, а стороною обвинувачення не надано доказів зазначеної обставини. 
У цій справі сторона захисту та сам обвинувачений наполягають на тому, що наявність будь-яких доказів того, чи дійсно зазначені службові особи були одягнуті у формений одяг, що цей одяг мав всі зовнішні ознаки форменого одягу працівника міліції та відповідав встановленому зразку, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України за № 594 від 14.08.2013 р., в редакції від 12.11.2014 р. (чинній на день події) не встановлено.
Також, не спростована версія сторони захисту про те, що ОСОБА_7 не було відомо, що особи, які питали в нього дорогу, а згодом задули газом та надягли наручники були співробітниками міліції, адже вони йому не представились, крім того були без форменого одягу. Рушницю в той день він не використовував. Також обвинувачений зазначив, що не бачив службового автомобіля співробітників міліції, який начебто його чатував, натомість за ним весь час їхав жигуль. 
При дослідженні протоколу затримання особи, яка підозрюється у вчиненні злочину було встановлено час затримання ОСОБА_7 , а саме 03 години 50 хвилин 20 травня 2015 року, що не узгоджуються з обставинами зазначеними в обвинувальному акті, оскільки виходячи з нього, вказано, що обвинувачений ОСОБА_7 о 04 годині 00 хвилин рухався на автомобілі DEWOO SENS, що викликає протиріччя у обставинах, які викладені в обвинувальному акту та наданими стороною обвинувачення доказами причетності ОСОБА_7 до злочину. 
Також, в обвинувальному акті зазначено, що обвинувачений ОСОБА_7 перебував у стані сп`яніння, відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння №54 від 20.05.2015, огляд якого був проведений о 01 години 10 хвилин того ж дня, що також вказує на те, що стороною обвинувачення невірно визначений час, оскільки відповідно до протоколу затримання, ОСОБА_7 затриманий о 3.50 годині, при тому, що огляд на стан сп`яніння було проведено до затримання о 01.10 годині, що повністю спростовує можливість керування ОСОБА_25 транспортним засобом о 4.00 годині.
Зазначені докази мають явні, суттєві розбіжності із висунутим обвинуваченням, яке ставлять його під обґрунтований сумнів, і з точки зору Конституції України, повинно тлумачитись на користь обвинуваченого.
Суд не може прийняти до уваги, як докази пред`явленого обвинувачення: протоколи проведених слідчих експериментів за участі потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 , які відтворювали події датовані 20.05.2015 о 04.00 годині, що саме в цей час було зупинене авто DEWOO SENS під керуванням ОСОБА_7 , адже виходячи із вищезазначеного протоколу 20.05.2015 року о 03.50 годині обвинувачений ОСОБА_7 вже був затриманий ст. о/у ОСОБА_13 .
       Варто також визнати, як недопустимий доказ - протокол огляду предмету від 20.05.2015, а саме автомобіля «DEWOO SENS» державний номерний знак НОМЕР_1 червоного кольору, який належить ОСОБА_7 , на що останній як власник, не давав дозволу на огляд, крім того не був присутнім під час вказаного огляду, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Згідно ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Згідно протоколу огляду предмета від 20.05.2015 року, зазначена слідча дія проводилась без участі потерпілого ОСОБА_12 , власника ОСОБА_7 , в присутності двох понятих.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчинення кримінального правопорушення слідчий, прокурор проводять огляд місцевості, приміщення, речей та документів. Огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Згідно ч. 1 ст. 233 КПК України, ніхто не має права проникнути до житла чи іншого володіння особи з будь-якою метою, інакше як лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті.
Тобто, слідчим вимоги КПК України щодо огляду предмету від 20.05.2015 року дотримано не було, а тому такий доказ є недопустимим.
В подальшому слідчий звертався до слідчого судді і отримав дозвіл на тимчасовий доступ до автомобіля DEWOO SENS н/з НОМЕР_1 , який було проведено 22.05.2015.
Виходячи із того, що протокол огляду автомобіля від 20.05.2015 визнано судом неналежним доказом, а протокол тимчасового доступу до автомобіля є похідним від протоколу огляду, суд присяжних вважає застосувати доктрину «плодів отруйного дерева» (fruitofthepoisonoustree) сформульована Європейським судом з прав людини у справах «Гефген проти Німеччини», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України», «Балицький проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Яременко проти України».
Відповідно до цієї доктрини, якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж («Гефген проти Німеччини»). Недопустимими є докази, здобуті із суттєвим порушенням прав та свобод людини. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими. Тобто, протокол тимчасового доступу до речей і документів, хоча з формальної точки зори було проведено на підставі ухвали суду, але до цього автомобіль та рушниця вже були оглянуті протоколом огляду від 20.05.2015 року із явним порушенням КПК України, і що відбувалось із автомобілем та рушницею в проміжок часу з 20.05.2015 по 22.05.2015 року є невизначеним, а тому на думку суду присяжних цей доказ є недопустимим.
Окрім цього, було досліджено протоколи проведення слідчих експериментів від 28.05.2015 за участі потерпілого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_13 .
Відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу.
Враховуючи те, що вищезазначені слідчі експерименти проводились у той період доби, який не відповідає описаним в обвинувальному акті подіям, не містить проведення дослідів та випробувань, відтворення дій, а посвідчує виключно показання потерпілого та свідка, суд присяжних, посилаючись на постанову ОП ККС ВС від 14 вересня 2020 року у справі №740/3597/17, розцінює дані слідчі експерименти як такі, що не мають доказового значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК і є недопустимими в даному кримінальному провадженні. 
Аналізуючи висновки експертів №73-2015р. Е, №110/73-2015р/2015р Е дод., №111/73-2015р./2015р Е дод., встановлено, що вони є такими, що прямо не вказують та не підтверджують/спростовують обставини, які викладені в обвинувальному акті, крім того, є похідними від показань потерпілого ОСОБА_12 і свідка ОСОБА_13 , які суд визнав такими, що мають розбіжності та суперечності, тому суд відкидає як доказ вищезазначені експертизи.
Суд присяжних відзначає, що в судовому засідання було досліджено висновок експерта від 17.08.2015 №70/07-529, відповідно до якого рушниця «ИЖ-58МА» №Р29613, яка була надана на дослідження, являється гладкоствольною рушницею моделі «ИЖ-58 МА» 16-го калібру, виробництва Іжевського механічного заводу (СРСР), заводський номер Р29613. Рушниця «ИЖ-58МА» №Р29613 придатна до стрільби мисливськими патронами 16 калібру, з мисливської рушниці«ИЖ-58МА» № НОМЕР_6 , що вилучена 22.05.2015 з автомобіля DEWOO SENS н/з НОМЕР_1 , після останнього чищення та змащування каналів стволів проводились постріли. 
Досліджуючи вищезазначену експертизу, яка є доказом сторони обвинувачення про причетність обвинуваченого ОСОБА_7 до скоєного правопорушення, суд присяжних повинен встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження, що підлягають доказуванню.
Оцінка доказів вважається найважливішим елементом процесу доказування. Кримінально-процесуальний закон регламентує певні вимоги щодо даної діяльності. Оцінка доказів являє собою розумову діяльність суб`єкта, спрямовану на визначення властивостей доказів, що має своїм методом та результатом внутрішнє переконання. За результатами оцінки формується сукупність належних, допустимих, достовірних доказів, достатніх для підтвердження певного висновку, а сам процес підтвердження складає зміст доказування-обґрунтування.
Висновок експерта у кримінальному провадженні – це докладний опис проведених експертом досліджень та зроблені за їх результатом висновки, обґрунтовані відповіді на запитання, поставлені особою, яка залучила експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи відповідно до ст. 101 КПК України.
Отже суд приймає до уваги, що першочерговим було проведення огляду транспортного засобу та рушниці від 20.05.2015 року, де перебувала рушниця до моменту проведення тимчасового доступу 22.05.2015 року – не встановлено, а тому зазначена в балістичній експертизі обставина, що з рушниці проводились постріли після чистки, ніяк не може свідчити про узгодження із показаннями потерпілого та свідка ОСОБА_13 що з цієї рушниці ОСОБА_7 здійснював в них прицільні постріли. 
Виходячи з наведених вище встановлених в ході судового розгляду обставин справи, суд приходить до висновку та переконання, що надані стороною обвинувачення докази не доводять у своїй сукупності винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину поза розумним сумнівом. Відтак, такі докази не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку і не є належною підставою для його ухвалення.
При цьому суд відзначає, що в ході розгляду справи було допитано усіх осіб заявлених як стороною обвинувачення, так і стороною захисту. Ці допити відбувались у присутності як сторони обвинувачення, так і сторони захисту, тобто з дотриманням принципу змагальності. Жодного з учасників провадження суд не обмежував у можливості реалізувати свої права, у тому числі задати відповідні питання обвинуваченому, потерпілому чи свідку. Отже, судом детально досліджено безпосередньо та проаналізовано усі докази подані учасниками процесу. Жодних доповнень чи заперечень проти завершення дослідження обставин справи від учасників процесу не поступало і не висловлювалось.
За переконанням суду, в ході судового розгляду сторона обвинувачення не довела винуватості ОСОБА_7 поза розумним сумнівом належними та допустимими доказами.
Зокрема, у справах, де інкриміновано замах на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, має бути доведено наявність відповідного умислу обвинуваченого, а суд у своєму рішенні має пояснити, яким чином встановлені ним обставини справи доводять наявність фактів саме такого характеру, який є необхідним елементом відповідного складу злочину.
У даному випадку, встановлені під час судового розгляду обставини дають підстави стверджувати про те, що в ході судового розгляду не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження того, що обвинувачений здійснив дії, які мають кримінально-правовий характер.
Таким чином, під час судового провадження стороною обвинувачення не доведено того, що мало місце діяння ОСОБА_7 , яке полягає в замахі на вбивство працівника правоохоронного органу у зв`язку з виконанням ним своїх службових обов`язків, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 348 КК України.
Отже, встановлені в ході розгляду справи обставини вказують на не доведення у діях обвинуваченого суб`єктивної сторони інкримінованого кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_7 належить виправдати та ухвалити щодо нього виправдувальний вирок з підстав, передбачених п. 1 ч. 1ст. 373 КПК України. 

Вирішення питань процесуального характеру.
В зв`язку із недоведеністю вини ОСОБА_7 цивільний позов потерпілого не підлягає задоволенню. 
Витрати на проведення експертиз у даному кримінальному провадженні слід віднести на рахунок держави.
Питання речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до положень ст.100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 368-371, 373-376 КПК України, суд присяжних,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7  визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченогост. 348 КК України та виправдати його в зв`язку з недоведенням, що вчинено злочин передбачений ст. 348 КК України, в якому обвинувачується ОСОБА_7 .
В задоволенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_12 до ОСОБА_7 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої злочином - відмовити.
Речові докази, після набрання вироком законної сили:
- матеріали отримані за допомогою засобів відео фіксації, при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 по кримінальному провадженню №12015040420000267 – залишити в матеріалах кримінального провадження;
- гладкоствольну рушницю ІЖ 58 МА, шкіряний патронташ коричневого кольору з дев`ятьма металевими само зарядженими патронами та одного зарядженого патрона білого кольору, патрони 16-го калібру, два патрони металеві порожні та один пластмасовий порожній, які зберігаються в камері схову Васильківського РВ (квитанція 69) – повернути законному володільцю.
Судові витрати у кримінальному провадженні у сумі 2457 гривень 60 копійок за проведення у кримінальному провадженні експертиз віднести на рахунок держави.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

С У Д Д І :

ОСОБА_1                                                         ОСОБА_2 

П Р И С Я Ж Н І :

ОСОБА_3                                 ОСОБА_4                         ОСОБА_26