ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(додаткова)
 
20 січня 2025 року
м. Київ
 
справа № 352/2182/23
 
провадження № 61-6762св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Луспеника Д. Д.,
 
учасники справи:
позивач -ОСОБА_1 , 
відповідач - Тисменицький заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради Івано-Франківської області,
третя особа -Відділ освіти Тисменицької міської ради,
 
розглянув заяву Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради Івано-Франківської області про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради, третя особа - Відділ освіти Тисменицької міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Шургот Оксаною Василівною, на рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2023 року, додаткове рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2024 року у складі судді Олійника М. Ю. постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 травня                         2024 року у складі колегії суддів: Мальцевої Є. Є., Баркова В. М.,                      Девляшевського В. А.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради, третя особа - Відділ освіти Тисменицької міської ради, про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2023 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Додатковим рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2024 року за заявою Тисменицького закладу дошкільної освіти                           (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн. 
 
Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 09 квітня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2023 року та додаткове рішення від 10 січня 2024 року - без змін.
 
Додатковою постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 02 травня             2024 року заяву Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради задоволено частково. 
Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради 2 500 грн у відшкодування витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
 
Постановою Верховного Суду від 17 грудня 2024 року касаційну скаргу                    ОСОБА_1 , яка була подана її представником - адвокатом Шургот О. В., залишено без задоволення.
Рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 27 грудня 2023 року, додаткове рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 січня 2024 року, постанову Івано-Франківського апеляційного суду            від 09 квітня 2024 року та додаткову постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 02 травня 2024 року залишено без змін.
 
20 грудня 2024 року до Верховного Суду надійшла заява Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради про ухвалення додаткового судового рішення у справі щодо вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу під час касаційного провадження, сформоване у системі ЄСІТС «Електронний суд».
 
Заява підлягає задоволенню з таких підстав.
 
Згідно із частиною першою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
 
Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).
 
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина перша статті 15 ЦПК України).
 
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
 
Згідно з положеннями частин першої-шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
 
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
 
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 
У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
 
Тисменицький заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради у відзиві на касаційну скаргу заявляв, що докази понесення витрат на правничу допомогу будуть подані суду протягом 5 днів з моменту ухвалення судового рішення у справі.
 
На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу Тисменицький заклад дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради подав суду: копії ордеру на надання правничої допомоги у Верховному Суді, договору про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого сторони погодили фіксований гонорар адвоката за надання правничої допомоги у суді касаційної інстанції у розмірі 10 000 грн; акт наданих послуг адвокатом з описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом; платіжна інструкція про сплату 10 000 грн за надані послуги, докази надіслання заяви позивачу.
 
ОСОБА_1 заперечень щодо заяви до суду не надіслала.
 
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає доводи заявника обґрунтованими, отже, є підстави для прийняття додаткової постанови, стягнення зі ОСОБА_1 на користь Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000 грн.
 
Керуючись статтями 133, 137, 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Заяву Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради про ухвалення додаткового судового рішення у справі задовольнити.
 
Стягнути зі ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Тисменицького закладу дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» Тисменицької міської ради (код ЄДРПОУ 22195122) 10 000 (десять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                     Р. А. Лідовець
І. Ю. Гулейков 
Д. Д. Луспеник