ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/3013/21                                                                    Суддя (судді) першої інстанції: Бородавкіна С.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  15 січня 2025 року                                                                                            м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:                                          
головуючого судді                                                  Безименної Н.В.
суддів                                                                      Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИЛА
Позивач звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту соціальної політики Чернігівської міської ради в Чернігівській області, в якому просив:
- визнати протиправними (неправомірними) дії відповідача стосовно відмови у здійсненні перерахунку та виплати йому щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів;
- зобов`язати відповідача як правонаступника зробити перерахунок та виплатити щорічну допомогу до 5 травня за 2020 рік, виходячи з розміру п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням раніше виплачених коштів, на його картковий рахунок.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 позов задоволено.
Вказане рішення набрало законної сили 28.05.2021 в силу вимог ст.255 КАС України.
16.03.2024 до суду першої інстанції надійшла заява позивача про зміну способу та порядку виконання судового рішення.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року в задоволенні вказаної заяви відмовлено.
Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та задовольнити вимоги заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що виконання судового рішення ускладнене, внаслідок не здійснення заходів щодо зміни способу і порядку виконання судового рішення шляхом стягнення розрахованої суми боргу.
Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подавав. Будь які його письмові пояснення з питань зміни  способу і порядку виконання судового рішення в матеріалах справи відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження). 
Беручи до уваги відсутність клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, введення в Україні воєнного стану, враховуючи, що за наявними у справі матеріалами її може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, керуючись нормами ст.311 КАС України справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів виходить з наступного.
Стаття 129-1 Конституції України та ст.14 КАС України встановлюють, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
В силу частини третьої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.
Згідно з ч.1-3 ст.378 КАС України (в редакції, чинній на момент постановлення судом першої інстанції оскаржуваної ухвали) за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Отже, виключно у випадку наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим суд наділяється повноваженнями для вирішення питання про зміну способу і порядку його виконання.
При цьому суд має врахувати певні фактори, які впливають на виконання судового рішення, зокрема щодо ступеня вини відповідача та наявності надзвичайних подій тощо.
Разом з тим, норми процесуального законодавства не містять конкретного переліку обставин для зміни способу або порядку виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку право вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.
На підтвердження факту існування таких обставин заявник повинен подати суду належні та допустимі докази. 
Колегія суддів звертає увагу на те, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. При цьому факт наявності таких обставин має підтверджуватись певними доказами, як це встановлено положеннями статей 72-77 КАС України. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
У відповідності до ст.70 КАС України доказами є дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Заява про зміну порядку і способу виконання судового рішення на стягнення з відповідача разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в сумі 6800,00 грн мотивована тим, що йому було перераховано розмір щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік, однак відповідна сума 6800,00 грн не була виплачена внаслідок відсутності фінансування для даного виду виплати, внаслідок чого відповідач не має можливості виконати судове рішення.
До вказаної заяви позивачем було надано здійснений відповідачем перерахунок щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 у даній справі, відповідно до якого позивачу необхідно доплатити 6800,00 грн (а.с.200).
В той же час, надані позивачем та наявні в матеріалах справи документи не підтверджують наявності істотних ускладнень чи неможливості виконання судового рішення, відсутності коштів чи бюджетного фінансування відповідача для проведення відповідних виплат станом на момент звернення позивача до суду першої інстанції з відповідною заявою.
Крім того, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 не визначалось конкретного розміру грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік у грошовому еквіваленті, що перешкоджало вирішенню питання про стягнення з відповідача разової грошової допомоги до 5 травня за 2020 рік в сумі 6800,00 грн, оскільки призвело б до зміни судового рішення.
Зобов`язання відповідача вчинити певні дії зі сплати заборгованості по пенсії і стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень певного розміру грошових коштів за конкретний період є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом при ухваленні рішення.
Верховний Суд у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 420/6671/18 при розгляді подібних правовідносин, дійшов висновку про неможливість зміни способу та порядку виконання рішення суду у спосіб, який просив державний виконавець, оскільки це, фактично, змінює зміст резолютивної частини судового рішення у цій справі. При цьому Верховний Суд зазначив, що грошові кошти у вигляді заборгованості по пенсії, які належать стягувачу за судовим рішення, не є власністю територіального органу Пенсійного фонду України та не знаходяться на його рахунках. Тому виконання судового рішення у повному обсязі можливе лише за наявності відповідного бюджетного призначення за рахунок Державного бюджету України та відповідно до визначеного порядку виплати пенсій. Водночас, слід враховувати, що стягнення з суб`єкта владних повноважень коштів, які знаходяться на його рахунках але призначені для іншої мети, можуть поставити під загрозу функціонування такого суб`єкта владних повноважень, виконання покладених на нього функцій та, відповідно, нанести шкоду необмеженій кількості осіб. З огляду на викладене, враховуючи те, що фактично єдиною причиною, яка ускладнює виконання рішення суду, є неналежне фінансування Державою витрат по виплаті пенсії, Верховний Суд дійшов висновку про безпідставність аргументів державного виконавця, наведених в його заяві про наявність правових підстав для зміни способу та порядку виконання рішення суду у цій справі. Верховний Суд погодився з тим, що право особи, тобто стягувача, на здійснення виплати заборгованості по пенсії не може ставитися в залежність від бюджетних асигнувань, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань. У той же час, у спірному випадку йдеться не про право особи на такі виплати, а про правові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення. Суд наголосив, що зміна способу і порядку виконання рішення суду, у такому випадку, не захищає право позивача на отримання сум заборгованості по пенсії, яка фактично може бути виплачена за наявності відповідних бюджетних асигнувань.
Суд звертає увагу, що в силу ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що на момент подання позивачем заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення до суду першої інстанції були відсутні підстави для зміни порядку і способу виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2021 на стягнення з відповідача разової грошової допомоги до 5травня 2020 року в сумі 6800,00 грн.
Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення положень про судовий контроль за виконанням судових рішень» № 4094-IX від 21.11.2024, який набрав чинності 19.12.2024, частину 3 ст.378 КАС України доповнено абзацом другим такого змісту:
"Невиконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, яке набрало законної сили, щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту та пільг протягом двох місяців з дня набрання законної сили судовим рішенням є самостійною підставою для зміни способу і порядку виконання такого судового рішення шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат".
Отже, з 19.12.2024 положеннями процесуального законодавства встановлено нові підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення, а саме невиконання суб`єктом владних повноважень протягом двох місяців з набрання законної сили судового рішення, зокрема, щодо перерахунку та виплати соціальних виплат шляхом стягнення з такого суб`єкта владних повноважень відповідних виплат.
Отже, враховуючи законодавчі зміни в питанні зміни способу і порядку виконання судових рішень у даній категорії справ, позивач не позбавлений можливості звернутись до суду першої інстанції із відповідною заявою про зміну способу і порядку виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.04.2021, з урахуванням чинних положень процесуального законодавства.
На підставі вищенаведеного, приймаючи до уваги, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його зміни або скасування.
Нормами КАС України не передбачено оскарження в касаційному порядку рішень суду першої та апеляційної інстанції, прийнятих за результатами розгляду питання про зміну способу і порядку виконання судового рішення.
Керуючись ст.243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329, 378 КАС України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Текст постанови складено 15 січня 2025 року.

Головуючий суддя                                                                                Н.В.Безименна

Судді                                                                                                    Л.В.Бєлова

                                                                                                    А.Ю.Кучма