ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
29 січня 2025 року           справа №200/3382/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі № 200/3382/24 (головуючий І інстанції Загацька Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання незаконними дій,-

                                                                          В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_2 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі – відповідач 1), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви,  просив: 
- визнати незаконними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області в частині незарахування періоду роботи з 01.11.2002 по 20.01.2012 у Донецькому металургійному заводі в якості формовщика ручної формовки літейного цеху та горнового доменної печі доменного цеху до пільгового стажу за Списком №1, не зарахування періодів роботи з 01.07.2014 по 31.07.2014 на шахті «Ново-Дзержинська» у якості забійника підземного, з 01.08.2014 по 31.08.2014 на шахті «Ново-Дзержинська» у якості забійника підземного, з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016 у ТОВ «Технологія вуглездобичи» у якості забійника підземного, з 06.12.2016 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 18.01.2020 та з 19.01.2020 по 28.01.2020 у ТОВ «Укргеосервіс» у якості забійника підземного, з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП «шахта "Центральна» ДП «Торецьквугілля» у якості забійника підземного, до пільгового стажу роботі за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями, відповідно ПКМУ №202 від 31.03.1994, не зарахування періодів навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії професією технік-технолог та періоду проходження служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 до пільгового стажу роботи за Списком№1;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати період роботи з 01.11.2002 по 20.01.2012 у Донецькому металургійному заводі в якості формовщика ручної формовки літейного цеху та горнового доменної печі доменного цеху до пільгового стажу за Списком №1, періоди роботи з 01.07.2014 по 31.07.2014 на шахті «Ново-Дзержинська» у якості забійника підземного, з 01.08.2014 по 31.08.2014 на шахті «Ново-Дзержинська» у якості забійника підземного, з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016 у ТОВ «Технологія вуглездобичи» у якості забійника підземного, з 06.12.2016 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 18.01.2020 та з 19.01.2020 по 28.01.2020 у ТОВ «Укргеосервіс» у якості забійника підземного, з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» у якості забійника підземного до пільгового стажу роботі за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями, відповідно ПКМУ №202 від 31.03.1994, період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії професією технік-технолог та період проходження служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 до пільгового стажу роботи за Списком№1 та перерахувати пенсію з урахуванням цих періодів (а.с. 31-34).
Ухвалою суду від 19.08.2024 року залучено до участі у справі в якості співвідповідачів Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі – відповідач 2) та Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі – відповідач 3).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року позов задоволено частково:
- визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи під час розгляду його заяви від 15.02.2022 року про призначення пенсії;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату, призначеної позивачу, пенсії з 11.01.2022 на підставі його заяви від 15.02.2022 року про призначення пенсії по інвалідності, з врахуванням періодів роботи:
- з 11.12.2000 по 25.10.2002 у ливарному цеху на посаді формувальника ручного формування 4 розряду у ВАТ «Донецький металургійний завод» та з 01.11.2002 по 20.01.2012 на посаді формувальника ручної формовки ливарного цеху та горнового доменної печі доменного цеху 5 розряду у ЗАО «Донецьксталь» металургійний завод» до пільгового стажу за Списком №1;
- з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016 у ТОВ «Технологія вуглездобичі» на посаді забійника підземного, з 19.01.2020 по 28.01.2020 у ТОВ «Укргеосервіс» на посаді забійника підземного, з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» на посаді забійника підземного до пільгового стажу роботі за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями, відповідно Постанови КМУ №202 від 31.03.1994;
- зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи за Списком №1 у відпустках без збереження заробітної плати: 2014 рік, оскільки відпустка менше аніж місяць (з 03.07.2014 по 31.07.2014);
- період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської Державної машинобудівельної академії та період проходження служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 до пільгового стажу роботи за Списком №1 - з урахуванням раніше виплачених сум пенсії;
- в задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідач 2 не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову. 
Апелянт зазначив, що  судом проігноровано норми Порядку №637 та ст. 114 Закону № 1058, адже визначальними обставинами для встановлення пільгового характеру спірного стажу є: встановлення факту роботи позивача на посаді, яка зазначена у відповідному Списку; встановлення безпосередньої зайнятості позивача на вказаній посаді протягом 80% робочого часу; атестація робочого місця. Позивач надав трудову книжку, яка не є доказом безпосередньої зайнятості позивача на пільговій посаді (Вказаний правовий висновок підтверджено ухвалою Вищого адміністративного суду від 26.12.2016 по справі №481/654/16-а).
Суд першої інстанції, при ухвалені оскаржуваного рішення не врахував, що в матеріалах справи є розбіжності у наданих документах позивачем. Відсутність підтвердження пільгового стажу належними доказами не породжує для позивача виникнення права зарахування до пільгового стажу періодів (Вказаний правовий висновок підтверджено Постановою Верховного Суду від 18.07.2018 по справі №484/2323/16-а). 
При прийнятті оскаржуваного рішення суду від 24.09.2024 судом було проігноровано той факт, що для того, щоб спірні періоди були зараховані до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію, необхідно його належним чином підтвердити.
Рішенням суду від 24.09.2024 не враховано, що відсутні підстави органам Пенсійного фонду України зарахувати до пільгового стажу період роботи з 18.08.2018 по 18.01.2020, оскільки на день звернення в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-була відсутня позначка про сплату страхових внесків.
Період роботи з 01.07.2014 по 31.07.2014 в шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного та з 19.01.2020 по 14.09.2021 у ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» у якості забійника підземного не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки згідно довідок №8 від 25.01.2022 та № 4 від 25.01.2022 заявник знаходився у відпустці без збереження заробітної плати. 
Періоди з 01.05.2016 по 31.05.2016 та з 01.08.2016 по 05.12.2016, оскільки на день звернення в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 була відсутня позначка про сплату страхових внесків.
Період роботи з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» зараховано до страхового стажу частково з 11.02.2020 по 31.12.2020, період з 01.01.2021 по 14.09.2021 не зараховано до страхового та пільгового стажу роботи, оскільки на день звернення в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 була відсутня позначка про сплату страхових внесків.
Період роботи з 01.07.2014 по 31.07.2014 в шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного та з 19.01.2020 по 14.09.2021 у ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» у якості забійника підземного не зараховано до пільгового стажу за Списком №1, оскільки згідно довідок №8 від 25.01.2022 та № 4 від 25.01.2022 заявник знаходився у відпустці без збереження заробітної плати.
Періоди з 01.05.2016 по 31.05.2016 та з 01.08.2016 по 05.12.2016, оскільки на день звернення в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 була відсутня позначка про сплату страхових внесків.
Період роботи з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» зараховано до страхового стажу частково з 11.02.2020 по 31.12.2020, період з 01.01.2021 по 14.09.2021 не зараховано до страхового та пільгового стажу роботи, оскільки на день звернення в реєстрі застрахованих осіб Державного загальнообов`язкового державного соціального страхування індивідуальних відомостей про застраховану особу за формою ОК-5 була відсутня позначка про сплату страхових внесків. Таким чином, Головним управлінням позивачу перераховано пільговий та страховий стаж у відповідності до ст. 114 Закону №1058.
Позивачем не підтверджено періоди роботи на посадах підземних та металургійних робіт, що не дає право на розрахунок стажу на інших умовах, ніж це здійснено Головним управлінням.
Відсутні також підстави зарахувати до пільгового стажу період проходження строкової військової служби з 16.06.1999 по 30.10.2000, оскільки після звільнення з військової служби ОСОБА_1 не працював на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Щодо зобов`язання здійснити перерахунок та виплату призначеної пенсії з 11.01.2022 на підставі його заяви від 15.02.2022 про призначення пенсії по інвалідності Головне управління не згодне з наступних підстав.
З позовом позивач звернувся у травні 2024, при цьому рішенням суду зобов`язано Головне управління здійснити перерахунок та виплату пенсії починаючи з 11.01.2022, що виходить за межі шестимісячного строку, встановленого ст.122 КАС України.
Апелянт просив врахувати правову позицію в постанові Верховного Суду від 31 березня 2021 року по справі № 240/12017/19.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
15.02.2022 року позивач звернувся до управління пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії по інвалідності. 
Відповідно до пункту 4.2 Порядку №22-1 розгляд документів, наданих до заяви від 15.02.2022 для призначення пенсії провадився за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
Згідно протоколу від 22.02.2022 року за пенсійною справою позивачу призначено пенсію по інвалідності рішенням від 22.02.2022 року з 11.01.2022 року (а.с. 68).
Згідно форми РС-право (а.с. 54-56):
До пільгового стажу із поміткою «Ст.14, П/П, підземні, сп.1» зараховано періоди з 06.02.2012 по 18.02.2013, з 20.02.2013 по 30.06.2014, з 01.08.2014 по 31.08.2014, з 06.12.2016 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 18.01.2020.
Інші спірні періоди, а саме: з 11.12.2000 по 25.10.2002, з 01.11.2002 по 20.01.2012, з 03.07.2014 по 31.07.2014, з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016, з 19.01.2020 по 28.01.2020, з 11.02.2020 по 14.09.2021 зараховано тільки до страхового стажу позивача.
Крім того, період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії та період проходження служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 також зараховано тільки до страхового стажу роботи позивача.
08.04.2024 року позивач звернувся із заявою ВЕБ-05001-Ф-С-24-063866 до Головного управління ПФУ в Донецькій області у якій вказав, що у квітні 2024 року позивач зареєстрував Ел. Кабінет на ВЕБ-порталі ПФУ та отримав доступ до інформації про свій стаж та встановив, що відповідно розпорядження про перерахунок пенсії від 28.02.2024 року за підрахунком ПФУ має 21 рік 5 місяців 21 день страхового стажу та 7 років 6 місяців 1 день пільгового стажу по провідним професіям. За розрахунком позивача відповідно даних трудовій книжці, у пільгових довідках та форми ок-5 вважає, що має 16 років 10 місяців 18 днів пільгового стажу по Списку№1 з них 7 років 7 місяці 28 днів стаж роботи за Списком №1-шахтарі за провідними професіями. 
Відповідно форми РС-право станом на 03.04.2024 управління не зарахувало до пільгового стажу періоди роботи: 
- з 01.11.2002 по 20.01.2012 у Донецькому металургійному заводі в якості горнового - не зараховано до пільгового стажу за Списком №1; 
- з 01.07.2014 по 31.07.2014 на шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного - незараховано до страхового та пільгового стажу за Списком №1-шахтарі, за провідними професіями; 
- з 01.08.2014 по 31.08.2014 на шахті Ново-Дзержинська у якості забійника підземного - не зараховано до пільгового стажу за Списком№1 - шахтарі, за провідними професіями; 
- з 01.05.20016 по 31.05.2016 та з 01.08.2016 по 05.12.2016 у ТОВ «Технологія вуглездобичи» у якості забійника підземного - не зараховано до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі за провідними професіями;
- з 06.12.2016 по 30.06.2017, з 01.08.2017 по 18.01.2020 та з 19.01.2020 по 28.01.2020 у ТОВ «Укргеосервіс» у якості забійника підземного не зараховано до пільгового стажу за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями; 
- з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» у якості забійника підземного не зараховано до пільгового стажу роботі за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями. Також позивач запитав інформацію щодо зарахованого до пільгового стажу роботи періоди навчання та служби в армії (а.с. 18-19). 
Листом ГУ ПФУ в Донецькій області від 07.05.2024 року №11727-8982/Н-02/8-0500/24 повідомило позивача в про те, що 15.02.2022 засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України позивачем надана заява про призначення пенсії по інвалідності внаслідок трудового каліцтва за нормами Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), яка була відпрацьована Головними управліннями Пенсійного фонду України в Одеській та Черкаській областях за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961.
За результатами розгляду заяви позивача від 15.02.2022 з 11.01.2022 призначено пенсію по інвалідності внаслідок трудового каліцтва з урахуванням страхового стажу, врахованого за період роботи з 13.07.1995 по 14.09.2021, який складає з урахуванням кратності 26 років 5 місяців 21 день, в тому числі: пільговий стаж роботи за Списком №1 - 7 років 6 місяців 1 день, додаткові роки за Список №1 - 5 років, додатковий стаж - 18 років 22 дні.
До пільгового стажу не враховано період робота з 11.12.2000 по 20.01.2012 через відсутність пільгової довідки, що передбачено п. 20 Порядку 637 та наказів про атестацію.
Період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 та період служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 враховано до страхового стажу позивача (а.с. 17).
Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 позивача:
- (запис 3-4) навчався  з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівельної академії професією технік-технолог (що також підтверджується дублікатом диплому серії НОМЕР_2 );
- (запис 5) період проходження служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000;
- (запис 6-7) з 11.12.2000 по 25.10.2002 прийнятий у ливарний цех формувальником ручного формування 4 розряду ВАТ «ДМЗ»;
- (запис 8-9) з 01.11.2002 по 20.01.2012 прийнятий у Донецькому металургійному заводі в якості формувальника ручної формовки ливарного цеху та горнового доменної печі доменного цеху 5 розряду;
- (запис 13-19) з 06.02.2012 по 31.08.2014 працював у шахті Ново-Дзержинська ТзДВ «Орендне підприємство» у якості гірника підземного, забійника підземного;
- (запис 22-23) з 18.12.2014 по 05.12.2016 працював у ТОВ «Технологія вуглездобичи» у якості забійника підземного;
- (запис 24-25) з 06.12.2016 по 28.01.2020 працював у ТОВ «Укргеосервіс» у якості забійника підземного;
- (запис 26-27) з 11.02.2020 по 14.09.2021 працював у ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» у якості забійника підземного (а.с. 9-11).
Згідно довідки ТОВ «Укргеосервіс» №4 від 25.01.2022 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, з якої вбачається, що позивач працював повний робочий день у період з 06.12.2016 по 28.01.2020 (3 роки 01 місяць 22 дні) забійником на виробництві – гірничі роботи з видобутку вугілля, що передбачено Списком №1 (а.с. 24).
За довідкою ДП «Торецьквугілля» №05-71/294 від 10.02.2022 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, з якої вбачається, що позивач працював повний робочий день у період з 11.02.2020 по 14.02.2020 навчався у навчальному пункті, що передбачено списком №1, з 15.02.2020 по 14.09.2021 забійником на відбійних молотках підземний, що передбачено списком №1. Виконував роботи в гірничому виробництві з повним робочим днем під землею (а.с. 22 зв.б.).
Згідно довідки ТДВ «Орендне підприємство» Шахти ім. Святої Матрони Московської №8 від 25.01.2022 року про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, з якої вбачається, що позивач працював повний робочий день з 06.02.2012 по 31.08.2014 та був зайнятий повний робочий день на підземний роботі, що передбачено списком №1. Крім іншого зазначено, що позивач знаходився у відпустці без збереження заробітної плати 19.02.2013 (1 день)  та з 03.07.2014 по 31.07.2014 року (29 днів) (а.с. 23).
Щодо строку звернення до суду, суд зазначає наступне.
Згідно ч.ч. 1, 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Суд зазначає, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду ,або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. У той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Суд зазначає, що про порушення своїх прав позивач дізнався з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 07.05.2024 при цьому до суду із позовом звернувся 29.05.2024, тобто у шестимісячний строк з дня коли дізнався про  порушення своїх прав. З огляду на вказане, строк звернення до суду із позовом в адміністративній справі непропущено.
Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).
Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.
Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів.
У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом.
При застосуванні строків звернення до адміністративного суду у вказаній категорії справ слід виходити з того, що встановлені процесуальним законом строки та повернення позовної заяви на підставі їх пропуску не можуть слугувати меті відмови у захисті порушеного права, легалізації триваючого правопорушення, в першу чергу, з боку держави.
Системний аналіз зазначеного вище законодавства дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала у зв`язку з не проведенням перерахунку пенсії з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.
Стосовно посилання апелянта на правову позицію щодо строків звернення до суду, викладену у постанові Верховного суду від 31 березня 2021 року по справі № 240/12017/19, то колегією суддів не можуть бути прийняті посилання на ці висновки, оскільки обставини цієї справи виникли за різних фактичних обставин, ніж у справах, на які посилається апелянт. 
Суд наголошує, що подібність правовідносин означає тотожність суб`єктного складу учасників відносин, їхніх повноважень, об`єкта, предмета правового регулювання відносин, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їхньої подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.
Згідно ч. 3 статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058) працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
За ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
За п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній», у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.
Суд зазначає, що трудова книжка позивача містить записи про його роботу у спірні періоди зі шкідливими та важкими умовами праці, що дає йому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі статті 114 Закону № 1058.
Оскільки пільговий стаж роботи підтверджений належно оформленим записами у трудовій книжці, суд вважає неправомірною відмову відповідача в зарахуванні вищенаведених періодів роботи до пільгового стажу позивача.
Щодо незарахування відповідачем 2 - ГУПФУ в Одеській області періоду роботи позивача з 01.08.2017 по 18.01.2020 у ТОВ «Укргеосервіс» у якості забійника підземного; з 01.05.2016 по 31.05.2016 та з 01.08.2016 по 05.12.2016; з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» через відсутність сплати страхових внесків, суд враховує наступне.
Згідно ст. 1 Закону № 1058 страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
За ч. 1 статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
За ст. 20 Закону № 1058 страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно ч. 18 статті 106 Закону № 1058 посадові особи суб`єктів солідарної системи та накопичувальної системи пенсійного страхування, винні в порушенні законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464).
За п.п. 3, 10, 12 ч. 1 статті 1 Закону № 2464 застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок (пункт 3); страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок (пункт 10); основне місце роботи - місце роботи, де працівник працює на підставі укладеного трудового договору, та визначене ним як основне згідно з поданою заявою (до відкликання) та відомостями, що обліковуються в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру на її підставі.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами; філії, представництва, інші відокремлені підрозділи підприємств, установ та організацій (у тому числі міжнародні), утворені відповідно до законодавства України, які мають окремий баланс і самостійно здійснюють розрахунки із застрахованими  особами.
Платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску (п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону № 2464).
За ч. 8 статті 9 Закону № 2464 платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачою зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі).
Згідно ст. 3 Закону № 2464 збір та ведення обліку єдиного внеску здійснюються, зокрема, за принципом відповідальності платників єдиного внеску та органу, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, за порушення норм цього Закону, а також за невиконання або неналежне виконання покладених на них обов`язків.
За ч. 11 статті 9 Закону № 2464 у разі несвоєчасної або не в повному обсязі сплати єдиного внеску до платника застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Згідно ч. 1 статті 26 Закону № 2464 посадові особи платників єдиного внеску несуть адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення порядку нарахування, обчислення і строків сплати єдиного внеску.
Позивач з 06.02.2012 по 31.08.2014 працював у шахті Ново-Дзержинська ТДВ «Орендне підприємство» в якості гірника підземного, забійника підземного; з 18.12.2014 по 05.12.2016 працював у ТОВ «Технологія вуглездобичи» у якості забійника підземного; з 06.12.2016 по 28.01.2020 працював у ТОВ «Укргеосервіс» у якості забійника підземного; з 11.02.2020 по 14.09.2021 працював у ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» у якості забійника підземного, що вже було встановлено судом відповідно до наявної трудової книжки позивача.
Суд враховує, що обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника (платника єдиного внеску), а не на застраховану особу.
В свою чергу, позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником (платником єдиного внеску) свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості страхувальника по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового та пільгового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи.
Цей висновок узгоджується з висновками, викладеними в постановах Верховного суду від 23 березня 2020 року у справі № 535/1031/16-а, від 26 березня 2020 року у справі № 299/3616/16-а.
Враховуючи вищезазначене, суд зазначає, що внаслідок невиконання страхувальником обов`язку з нарахування та сплати внесків до ПФУ позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві у спірний період, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Щодо незарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача з 01.07.2014 по 31.07.2014, суд враховує наступне.
Згідно довідки ТДВ «Орендне підприємство» Шахти ім. Святої Матрони Московської №8 від 25.01.2022 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що позивач працював повний робочий день з 06.02.2012 по 31.08.2014 та був зайнятий повний робочий день на підземний роботі, що передбачено Списком №1. Крім іншого зазначено, що позивач знаходився у відпустці без збереження заробітної плати 19.02.2013 (1 день) та з 03.07.2014 по 31.07.2014 року (29 днів). Загальна кількість перебування у відпустці без збереження заробітної плати у 2014 році становить 29 днів (а.с. 23).
Згідно листа Міністерства соціальної політики України від 8 лютого 2016 року № 713/039/161-16 час простою та періоди відпусток без збереження заробітної плати, якщо вони були пов`язані з виробничою необхідністю, працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, можуть бути зараховані до пільгового стажу, але не більше 1 місця в календарному році.
Висновок з цього питання, викладений Верховним Судом в постанові від 19 березня 2019 року у справі № 295/8979/19-а.
Відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області жодним чином не з`ясував чи пов`язані зазначені періоди знаходження позивача у відпустках без збереження заробітної плати з виробничою необхідністю чи зазначені періоди не перевищують одного місяця в календарному році.
Щодо неврахування до пільгового стажу періодів роботи з 11.12.2000 по 20.01.2021, суд враховує наступне.
За п. 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).
У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.
Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками №2 деталізоване у Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383.
Згідно п. 1 цього Порядку визначено, що він регулює застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників (далі - Списки) при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до підпунктів а, б статті 13 та статті 100 Закону №1788-XII.
При визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на  відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 (приклади у додатках 1, 2).
За п. 10 цього Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.
За п. 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників №58 від 29.07.1993, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України (далі - Інструкція №58) у графі 3 розділу «Відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найменування підприємства.
Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу.
У графі 3 пишеться: «Прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво» із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «Класифікаторі професій».
Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці робиться на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць, і має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Згідно трудової книжки працював на таких посадах:
- з 11.12.2000 по 25.10.2002 прийнятий у ливарний цех формувальником ручного формування 4 розряду ВАТ «ДМЗ»;
- з 01.11.2002 по 20.01.2012 прийнятий у Донецькому металургійному заводі в якості формувальника ручної формовки ливарного цеху та горнового доменної печі доменного цеху 5 розряду
Суд враховує, що необхідність подання уточнюючої довідки, відповідно до пункту 10 Порядку №383, передбачена лише у разі якщо відсутні записи у трудовій книжці про займану посаду і період виконуваної роботи, а також неподання виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці.
Верховний Суд в постановах від 25.04.2019 у справі № 336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі №688/4170/16-а дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Судом встановлено, що записи трудової книжки позивача містять достатні відомості про роботу (професії), які віднесені до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36, постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24.06.2016.
Оскільки записами у трудовій книжці позивача підтверджується факт роботи формувальником ручного формування та заливальником металу, а пільговий характер виконуваної позивачем роботи підтверджується наявністю цих посад у Списку №1, то такі обставини спростовують доводи відповідачів про необхідність надання уточнюючих довідок.
Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим постановою Кабінетом Міністрів України від 16.01.2003 № 36 (чинним на період роботи позивача) розділом XI Металообробка у ливарному виробництві передбачена професія робітників, зокрема:
-11.1а - заливальники металу,
-11.1а - формувальники ручного формування, які беруть участь у литті.
Таким чином, позивач працював за професіями, які передбачені Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за період з 11.12.2000 по 25.10.2002 та з 01.11.2022 по 20.01.2012.
Робота в обох випадках підтверджена належними і достатніми записами трудової книжки, у яких міститься:
- періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу;
- професія або посада;
- характер виконуваної роботи.
Підставою для неврахування вище вказаного стажу  при  призначенні пільгової пенсії вказано відсутність уточнюючих довідок, передбачених пунктом 20 Постанови №637.
Надаючи оцінку таким підставам оскаржуваного рішення, суд зазначає, що необхідність подання уточнюючої довідки відповідно до пункту 10 Порядку №383 передбачена лише у разі якщо відсутні записи у трудовій книжці про займану посаду і період виконуваної роботи, а також неподання виписки із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці.
Верховний Суд неодноразово розглядав справи з таким предметом спору. Зокрема, у постановах від 20.02.2018 у справі №234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 у справі № 336/6112/16-а та від 31.10.2019 у справі № 688/4170/16-а Верховний Суд дійшов висновку про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Записи трудової книжки позивача містять достатні відомості про роботу (професії), які віднесені до Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36.
Оскільки записами у трудовій книжці позивача підтверджується факт роботи формувальником ручного формування та заливальником металу, а пільговий характер виконуваної позивачем роботи підтверджується наявністю цих посад у Списку №1, то такі обставини спростовують доводи відповідачів про необхідність надання уточнюючих довідок.
Саме до таких висновків прийшов Верховний Суд за подібних правовідносин у постанові від 20.01.2022 у справі №591/7003/16-а, вказуючи, що посилання відповідачів на неможливість включення до пільгового стажу спірного періоду праці позивача у зв`язку з відсутністю уточнюючих довідок є безпідставними, оскільки спірний трудовий стаж позивача повний робочий день за професією, яка відносяться до Списку № 1, підтверджено записами в трудовій книжці, яка є основним документом.
Враховуючи встановлені обставини справи та наведені положення законодавства, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що пільговий стаж роботи з 11.12.2000 по 25.10.2002 та з 01.11.2022 по 20.01.2012  підтверджений належними і допустимими доказами, достатніми для зарахування періодів до пільгового стажу.
Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання останнього у Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівної академії, за спеціальністю Ливарне виробництво чорних і кольорових металів, суд враховує наступне.
За матеріалами справи позивач проходив навчання у технікумі за спеціальністю «Ливарне виробництво чорних і кольорових металів», здобув кваліфікацію гірничий технік-технолога у період 01.09.1995 року по 15.06.1999 року, з 16.09.1999 по 30.10.2000 проходив службу в армії.
За ст.38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Згідно ст.18 цього Закону до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать: професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно-технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище-агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально-виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально-курсовий комбінат; навчальний центр; інші типи закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
За трудовою книжкою позивач закінчив технікум 15.06.1999, після чого проходив військову службу з 16.06.1999 по 30.10.2000, після чого був зарахований за набутою спеціальністю 11.12.2000 (прийнятий у ливарний цех формувальником ручного формування 4 розряду ВАТ «ДМЗ»), тобто у термін, що не перевищує трьох місяців, враховуючи норми Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ.
Таким чином, наявні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду його навчання в Дружківському технікумі Донбаської державної машинобудівної академії.
Щодо зарахування до пільгового стажу періоду служби в армії.
За абз. 2 ч. 1 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-ХІІ час перебування громадян України на військовій службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.
Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.
Аналогічні положення викладені в частині 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ.
Отже, період проходження позивачем військової служби підлягає зарахуванню саме до пільгового стажу.
Крім того, період роботи позивача за професією забійник на відбійних молотках відноситься до робіт і професій зайнятість в яких дає право на пенсію на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч.3 статті 114 Закону № 1058 та ст. 14 Закону № 1788.
Записи про спірні періоди роботи засвідчені відповідними печатками підприємств і дефектів їх вчинення не мають, а відтак факт роботи позивача у спірні періоди підтверджується відповідними запасами, які були внесені відповідно до діючого законодавства.
Згідно витягу з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування позивач у спірні періоди виконував роботи, які дають право на пільги у пенсійному забезпеченні (код ЗПЗ014А2) (а.с. 13-16).
Наказом Мінфіну від 14.04.2015 року № 435 (зі змінами) затверджено довідник кодів підстав для обліку Пенсійним фондом України стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства.
За цим довідником код підстави ЗПЗ014А2 - це працівники провідних професій: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, які безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників,- за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів від 31 березня 1994 року № 202.
Крім того, позивачем була надана довідка про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній  відповідно до якої позивач виконував роботи в гірничому виробництві з повним робочим днем під землею за професією відбійник на відбійних молотках підземний, що передбачено Списком 1, розд. 1, підрозд. 1, код КП 33839013 згідно з постановою КМУ №461 від 24.06.2016 року.
Розділом І Постанови № 202 законодавцем встановлений, зокрема, список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку, а саме: I) підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
В той же час Список № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, включає Розділ І «Гірничі роботи», п.п.1.1а - усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, заява позивача про призначення пенсії від 15.02.2022 надійшла до відповідача – 2.
Отже, заяву позивача від 15.02.2022 було розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо незарахування до пільгового стажу позивача періодів роботи під час розгляду його заяви від 15.02.2022 року про призначення пенсії;
- зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату, призначеної позивачу, пенсії з 11.01.2022 на підставі його заяви від 15.02.2022 року про призначення пенсії по інвалідності, з врахуванням періодів роботи:
- з 11.12.2000 по 25.10.2002 у ливарному цеху на посаді формувальника ручного формування 4 розряду у ВАТ «Донецький металургійний завод» та з 01.11.2002 по 20.01.2012 на посаді формувальника ручної формовки ливарного цеху та горнового доменної печі доменного цеху 5 розряду у ЗАО «Донецьксталь» металургійний завод» до пільгового стажу за Списком №1;
- з 01.05.2016 по 31.05.2016, з 01.08.2016 по 05.12.2016 у ТОВ «Технологія вуглездобичі» на посаді забійника підземного, з 19.01.2020 по 28.01.2020 у ТОВ «Укргеосервіс» на посаді забійника підземного, з 11.02.2020 по 14.09.2021 у ВП «шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля» на посаді забійника підземного до пільгового стажу роботі за Списком №1 - шахтарі за провідними професіями, відповідно Постанови КМУ №202 від 31.03.1994;
- зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи за Списком №1 у відпустках без збереження заробітної плати: 2014 рік, оскільки відпустка менше аніж місяць (з 03.07.2014 по 31.07.2014);
- період навчання з 01.09.1995 по 15.06.1999 в Дружківському технікумі Донбаської Державної машинобудівельної академії та період проходження служби в армії з 16.06.1999 по 30.10.2000 до пільгового стажу роботи за Списком №1 - з урахуванням раніше виплачених сум пенсії.  
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 вересня 2024 року у справі № 200/3382/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання незаконними дій - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 29 січня 2025 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду  протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий                                                                             І.В. Геращенко

            Судді:                                                                           А.А. Блохін

                                                                                                  Е.Г. Казначеєв