П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  686/32593/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Колієв С.А.   
Суддя-доповідач -  Сапальова Т.В.   
11 лютого 2025 року                                                                                           м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Ватаманюка Р.В.  Капустинського М.М. , 
за участю:
секретаря судового засідання: Пращерук М. О., 
представника позивача: Мельничук О.Я.,
відповідача: громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 ,
представника відповідача: Крупінської Н.Л.   

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року у справі за адміністративним позовом Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області до громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 про продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України, 
В С Т А Н О В И В :
Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області звернулося до Хмельницького міськрайонного суду з адміністративним позовом до громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , 28.05.1957 про продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України ДМС України з 10 червня 2024 року, на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2024 року (справа №686/16472/24), перебуває громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Так, постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2024 року був частково задоволений позов Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області: затримано громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , 28.05.1957 для забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.
З метою забезпечення виконання рішення суду УДМС України в Хмельницькій області проводяться заходи щодо примусового видворення останнього. Зокрема відповідачу було запропоновано добровільно повернутися до країни походження, проти останній написав письмову відмову від цього. Також, 04.07.2024 року УДМС в Хмельницькій області до посольства Грузії в Україні був направлений лист для підтвердження належності відповідача до громадянства Грузії та отримання можливості видачі останньому свідоцтва на повернення в Грузію. У відповідь на вказане звернення посольством Грузії 10.10.2024 року була надана відповідь, що витребувана інформація підпадає під обмеження Закону Грузії «Про захист персональних даних», у зв`язку із чим для надання відповідної інформації необхідно отримати письмову згоду відповідача. Також Управління письмово звернулося до МЗС України з проханням посприяти в отриманні свідоцтва на повернення для відповідача, проте відповідь на вказаний лист станом на даний час не отримано.
10.12.2024 завершується визначений судом термін тримання громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який утримується у Волинському ПТПІ, у зв`язку із чим звернулися до суду для продовження строку затримання.
Виконати рішення про видворення відповідача не представляється можливим у зв`язку із відсутністю інформації країни громадянської належності відповідача (республіки Грузія), а також відсутністю документів, необхідних для його ідентифікації, та які б надавали право відповідачу на перетин кордону.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року позов задоволено:
-продовжено строк затримання громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Волинському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України, з метою забезпечення примусового видворення за межу України строком на шість місяців.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.
У своєму відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
В судовому засіданні представник відповідача та відповідач підтримали доводи апеляційної скарги та просили суд задовольнити її.
Представник позивача просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, пояснення відповідача та представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Судом першої інстанції встановлено, що 10.06.2024 було виявлено та доставлено до Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на території України з порушенням міграційного законодавства. Документи, які б давали право на виїзд, а також документи, які б підтверджували законність перебування його на території України у нього відсутні.
12.06.2019 ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області було прийнято рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни та зобов`язало його покинути територію України в строк до 25.06.2019. Крім того, відповідачу даним рішенням було заборонено в`їзд на територію України строком на три роки, до 12.06.2022. Зазначене рішення відповідачем не виконано.
10.06.2024 УДМС у Хмельницькій області щодо відповідача прийнято постанову про накладення штрафу на ОСОБА_1 за вчинення ним правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 2ст. 203 КУпАП.
За результатами перевірки відділом з питань паспортизації, реєстрації та еміграції, проведеної за наявними обліками територіальних органів ДМС встановлено, що відповідач громадянства України не набував, паспортом громадянина України та колишнього УРСР не документувався. Крім того, відповідач посвідкою на постійне проживання та тимчасове проживання не документований із заявами про визнання біженцем чи особою, яка потребує додаткового захисту не звертався. Відповідач не має офіційного місця проживання на території України та офіційно не працевлаштований, а також відсутній документ який би посвідчував його особу та давав право на виїзд за межі території України.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 10.06.2024 року у справі №686/16472/24 позов УДМС у Хмельницькій області до громадянина Грузії ОСОБА_1 задоволено. Вирішено затримати ОСОБА_1 для ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.
Постановою Сьомого апеляційного адміністартивного суду від 11.09.2024 року рішення Хмельницького міськрайонного суду від 10.06.2024 року у справі №686/16472/24 було скасовано та постановлено нове рішення, яким позов УДМС у Хмельницькій області був задоволений частково: затримано громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців з поміщенням до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства.
10.12.2024 року закінчується встановлений рішенням суду строк утримання відповідача у Волинському ПТПІ.
У зв`язку із закінченням строку затримання відповідача громадянина Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Управління Державної міграційної служби України в Хмельницькій області звернулось до суду з позовом у даній справі.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав суду достатньо належних та допустимих доказів наявності сукупності обставин, які дають підстави для продовження строку затримання відповідача.
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно з ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначеніКонституцієюта законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України встановлює Закон України від 22 вересня 2011 року № 3773-VI "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (далі - Закон № 3773-VI).
Відповідно до ч. 4 ст. 30 Закону № 3773-VI, визначено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більше як на 18 місяців.
Отже, з системного аналізу наведених правових норм слідує, що примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства мають передувати дві обставини: 1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення; 2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.
Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 КАС України.
Згідно з ч.1 ст.289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
1) затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України;
2) затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
3) взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації;
4) зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.
Ч.ч.11-12 ст.289 КАС України передбачено, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення (реадмісію) або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.
Відповідно до ч.13 ст.289 КАС України умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є:
1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації;
2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.
Таким чином, ч.13 ст.289 КАС України передбачено підстави, за яких можливо продовжити строк затримання іноземців та осіб без громадянства, які є вичерпними та широкому тлумаченню не підлягають.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 27 вересня 2019 року в справі №743/719/17 та від 28 січня 2021 року в справі №743/1046/20.
Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
В апеляційній скарзі представниця наголошує на тому, що відповідач мав місце проживання, неофіційний шлюб та місце праці. Досліджуючи доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів вказує, що ці обставини не спростовують наявності підстав, передбачених статтею 289 КАС України.
Підстави, передбачені ст.  289 КАС України, підтверджуються доказами, що є в матеріалах справи та були досліджені в суді першої інстанції. У зв`язку з цим, доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції.
Згідно з матеріалами справи на виконання вищевказаного рішення суду апеляційної інстанції після поміщення громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства 04.07.2024 року УДМС України в Хмельницькій області був направлений запит до посольства Грузії в Україні щодо підтвердження належності відповідача до громадянства Грузії та отримання можливості видачі останньому свідоцтва на повернення в Грузію. (а.с.5) У відповідь на вказане звернення посольством Грузії 10.10.2024 року була надана відповідь, що витребувана інформація підпадає під обмеження Закону Грузії «Про захист персональних даних», у зв`язку із чим для надання відповідної інформації необхідно отримати письмову згоду відповідача. ( а.с.6)
Відповідач заявою від 17.07.2024 року відмовився заповнювати бланк заяви-анкети та повертатись в країну походження. (а.с. 7)
28.10.2024 року УДМС в Хмельницькій області направлено запит до МЗС України з проханням посприяти у вирішенні питання щодо виготовлення свідоцтва громадянину громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідоцтва на повернення. (а.с.4)
З матеріалів справи встановлено, що відповідачу неодноразово пропонувалося заповнити бланк анкети-заяви на повернення до країни походження, проте останній відмовився це роботи, що підтверджено відповідними письмовими заявами відповідача.
Згідно з вимогами Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерствавнутрішніх справУкраїни №353/271/150від 23квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.
Враховуючи відсутність співпраці з боку іноземця під час процедури його ідентифікації та неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця та документів, необхідних для його ідентифікації, колегія судді вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав щодо продовження строку його затримання з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення іноземця за межі території України.
Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу громадянина Республіки Грузії ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 
          
Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Ватаманюк Р.В.    Капустинський М.М.