П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
—————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

24 грудня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 489/6528/24	

Перша інстанція: суддя Костюченко Г.С.,
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови серії БАД № 031546 від 25 серпня 2024 року,
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просив суд скасувати постанову серії БАД № 031546 від 25.08.2024 р. про накладення на ОСОБА_1 - адміністративного стягнення на підставі ч. 4 ст. 126 КУпАП в розмірі 20400,00 грн. (двадцять тисяч чотириста).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оспорювана постанова винесена незаконно, йому не було роз`яснено прав, порушено право на захист. Крім того, відсутні будь-які докази вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху, зокрема відсутні докази скоєння адміністративного правопорушення.
Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2024 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії БАБ № 024459 від 05 вересня 2022 року - відмовлено.
Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що 10.10.2024 ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2024 по справі №766/2418/24 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, строк на оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення поновлено, на даний час судовий розгляд апеляційної скарги в Херсонському апеляційному суді триває
Апелянт вказує, що матеріали даної справи не містять таких доказів, які б свідчили про однозначне та беззаперечне існування факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, більше того, таких доказів не надано і відповідачем, на якого покладено тягар доведення таких обставин.
У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач, посилається на правомірність оскаржуваного рішення та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що 25.08.2024 о 08:55 на 167 км. автодороги М-14 Одеса – Мелітополь – Новоазовськ під час патрулювання працівниками поліції зупинений транспортний засіб ВАЗ 21124, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
В ході перевірки документів встановлено, що водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом строком на один рік постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2024 у справі №766/2418/24, чим порушив п. 2.1.а Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, за що згідно ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачена адміністративна відповідальність.
Водієм вказаного вище транспортного засобу виявився Позивач. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 126 КУпАП, співробітником поліції складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 031546 від 25.08.2024 та надано Позивачеві для ознайомлення. За результатами розгляду адміністративної справи до Позивача застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 20 400,00 грн., шляхом винесення Постанови.
Відповідно до постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2024 у справі №766/2418/24, Позивача визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Постановою Херсонського апеляційного суду від 23 вересня 2024 у справі №766/2418/24 відмовлено у задоволенні клопотання щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2024 року щодо ОСОБА_1 . Зі змістом Постанови Позивача було ознайомлено і роз`яснено права та строки її оскарження, про що свідчить підпис позивача у графі № 8 Постанови.
Копію постанови позивач отримав, що також підтверджується підписом позивача у графі № 9 Постанови «Копію постанови мною отримано». Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно ч. 4 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем надано достатньо доказів, які вказують на наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.126 КУпАП.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
У відповідності до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 14 ЗУ «Про дорожній рух» від 30.06.1993р. №3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі - ПДР) зазначено, що Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п. 2.1.а) ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Відповідно до п.1.10. ПДР України: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі; механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт; транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів.
Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.
Згідно з підпунктом «а» пункту 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1.
Аналогічні положення закріплені законодавцем також у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» - водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.
Частиною 4 статті 126 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
У відповідності до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами)на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283цього Кодексу.
Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
З матеріалів справи встановлено, що 25.08.2024 відповідачем винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 20400 грн, за те, що водій керував транспортним засобом будучи позбавленим права керування транспортним засобом.
Апеляційний суд встановив, що постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2024 у справі №766/2418/24, Позивача визнано винним у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Зі змісту постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2024 у справі №766/2418/24 встановлено, що позивачу було відомо про розгляд відносно нього справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки як вбачається із тексту зазначеної постанови, позивач у судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.
З урахуванням викладеного, твердження апелянта про те, що він не знав, що його позбавили права керування транспортними засобами, апеляційний суд сприймає критично, оскільки позивач був обізнаний про наявність протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП та про те, що справа перебуває на розгляді у Приморському районному суді м. Одеси.
Згідно приписів ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.
Відповідно до ч.1 ст. 317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.
Згідно з ст. 317-1 КУпАП Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.
Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.
Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП обов`язковою умовою є наявність постанови суду, яка набрала законної сили, про позбавлення особи права на керування транспортними засобами.
Відповідно до ст. 317 та 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права. Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія. Постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.
Відповідно до ст. 291 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортним засобом набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного цим Кодексом, а у випадку такого оскарження - з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.
Так, постановою Херсонського апеляційного суду від 14 листопада 2024 року у справі №766/2418/24 поновлено ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 10 червня 2024 року; апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 10 червня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишено без змін.
Як вбачається з резолютивної частини постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2024 у справі №766/2418/24, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її винесення.
Таким чином, відповідно до норм чинного законодавства, постанова Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2024 у справі №766/2418/24 набрала законної сили 20.06.2024.
Апеляційна скарга на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 10.06.2024 у справі №766/2418/24 вперше була подана позивачем 26.08.2024.
Апеляційний суд наголошує, що на час винесення оскаржуваної постанови серії БАД №024459 від 25.08.2024 позивач був позбавлений права керування транспортними засобами, та не мав законних підстав керувати автомобілем.
Таким чином, апеляційний суд, як і суд першої інстанції вважає, що 25.08.2024 позивач не мав права керування транспортними засобами.
З наведеного встановлено, що дії позивача мають склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КпАП України.
Що стосується доводів апелянта про те, що в матеріалах справи відсутні дані, які б надавали можливість зробити висновок про наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та відео відсутнє в матеріалах адміністративної справи, колегія суддів зазначає таке.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За правилами частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, обґрунтовуючи позовні вимоги та вимоги апеляційної скарги, позивач не заперечує факту керування транспортним засобом, у зв`язку з чим вказане питання не є спірним під час розгляду даної справи судом першої та апеляційної інстанцій.
З огляду на вищевикладене, апеляційний суд дійшов висновку, що апелянт свідомо допустив порушення пп. (а) п. 2.1 ПДР України, за що правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2024 року ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст. 19 Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-78, 242, 257, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29 жовтня 2024 року у справі № 489/6528/24  -  залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст судового рішення складений 24.12.2024

Суддя-доповідач 		С.Д. Домусчі	
Судді	  	Г.В. Семенюк    О.І. Шляхтицький