Справа № 446/2432/18        Головуючий у 1 інстанції: 
Провадження № 22-з/811/327/24         Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О. 

ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2025 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого: Шеремети Н.О.
суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.
секретаря: Ковальчука Ю.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 грудня 2021 року,-
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6  звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування завданої майнової шкоди.
Рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 грудня 2021 року позов ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди - задоволено. 
Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 завдану майнову шкоду в розмірі 643 478 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 по 2262,39 грн. сплаченого судового збору. 
Заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 12.12.2018 року, скасовано після набрання цим рішенням суду законної сили.
Додатковим рішенням Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 грудня 2021 року стягнуто з відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь позивача ОСОБА_6 витрати на професійну правничу допомогу з кожного по 8 875 грн.
Постановою Львівського апеляційного суду від 11 листопада 2024 року апеляційну скаргу апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_2 - задоволено.
Рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 грудня 2021 року та додаткове рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 21 грудня 2021 року - скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким в задоволенні позову ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про відшкодування майнової шкоди - відмовлено.
18 листопада 2024 року представник ОСОБА_1  - ОСОБА_2  подалазаяву про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.
В обґрунтування заяви покликається на те, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу. В поданій нею апеляційній скарзі зазначено орієнтовний розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, які очікували понести відповідачі у зв`язку з  розглядом справи в суді апеляційної інстанції, а саме,  ОСОБА_3 - 10 000 грн.,  ОСОБА_4 - 10 000 грн.,  ОСОБА_1 - 10 000 грн., однак попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатом розгляду справи. Зазначає, що вартість послуг з професійної правничої допомоги повністю сплатила ОСОБА_1 , а фактична сума судових витрат збільшилася внаслідок тривалого розгляду справи в суді апеляційної інстанції. Просить врахувати, що у додатку до договору про надання професійної правничої допомоги від 17 січня 2022 року, укладеного між Адвокатським об`єднанням «Юхименко і партнери» та  ОСОБА_1 , сторони передбачили, що загальна сума, яка підлягає сплаті за надання професійної правничої допомоги становить 60 000 грн. З наведених підстав просить стягнути з  ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1  витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 60 000 грн. 
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи заяви, колегія суддів приходить до висновку, що заява підлягає до часткового задоволення з огляду на таке.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правничої допомоги.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З матеріалів справи вбачається, що 17 січня 2022 року між адвокатським об`єднанням «Юхименко і партнери» та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого адвокатське об`єднання зобов`язується надати клієнту правничу допомогу на умовах і в порядку, що визначені договором, пов`язану з оскарженням рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 грудня 2021 року у цивільній справі № 446/2432/18 та розглядом в Львівському апеляційному суді цивільної справи за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_7 про відшкодування майнової шкоди, а клієнт зобов`язується оплатити надання такої правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата прямо передбачена цим договором.
Пунктом 3.2 договору про надання правової допомоги від 17 січня 2022 року передбачено, що за надання правової допомоги, передбаченої предметом цього договору, клієнт виплачує адвокатському об`єднанню гонорар, розмір якого визначається відповідно до акту прийому-передачі наданої правової допомоги, що підписується обома сторонами, або на підставі рахунку, виставленого адвокатським об`єднанням, якщо йдеться про сплату авансового платежу. При цьому, акцептування такого рахунку та визначеної суми гонорару здійснюється клієнтом на власний розсуд.
В обох зазначених випадках для визначення розміру такого гонорару сторони використовують один з перелічених нижче способів його обчислення: 1) погодинна оплата згідно з тарифікацією часу, що витрачений адвокатами адвокатського об`єднання для надання клієнту правової допомоги, передбаченої предметом цього договору з розрахунку 1600 грн. за одну годину роботи адвоката та/або фіксований гонорар за надану адвокатським об`єднанням правову допомогу, передбачену предметом цього договору. В цьому випадку розмір такого гонорару визначається сторонами перед початком надання правової допомоги.
Крім того, 17 січня 2022 року між адвокатським об`єднанням «Юхименко і партнери» та ОСОБА_1  підписано додаток № 1 до договору про надання правової допомоги від 17 січня 2022 року, в якому сторони погодили, що оплата правової допомоги здійснюється у вигляді гонорару.
В пункті 3 додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 17 січня 2022 року передбачено, що за надання правової допомоги клієнт виплачує адвокатському об`єднанню гонорар у розмірі 60000 грн. 
Згідно з актом прийому-передачі наданих послуг до договору про надання правової допомоги від 17 січня 2022 року та додатку № 1 від 17 січня 2022 року, підписаному сторонами 11 листопада 2024 року, адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв наступні правничі послуги: визначення правової позиції у даній справі та аргументів на підтвердження правової позиції відповідача; визначення норм права, які відповідач має намір застосувати та мотивів застосування цих норм права; вивчення судової практики, яка регулює подібні правовідносини; підготовка та подання апеляційної скарги на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 грудня 2021 року у даній справі; підготовка та подання додаткових пояснень; складання та скерування адвокатського запиту до Міністерства юстиції України; підготовка та подання клопотання про визнання доказів недопустимими; підготовка та подання клопотання про призначення електротехнічної експертизи; участь у судових засіданнях Львівського апеляційного суду.
11 листопада 2024 року адвокатське об`єднання «Юхименко і партнери» надало рахунок № 06Ю на сплату 60000 грн. за надання правової допомоги на підставі договору про надання правової допомоги від 17 січня 2022 року, додатку № 1 до договору від 17 січня 2022 року.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Разом з тим, не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.
Подібний правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі № 922/1964/21.
Для включення всієї суми гонорару у відшкодування за рахунок позивача має бути встановлено, що його позов не підлягає задоволенню, такі витрати відповідача були необхідними, а їх розмір є розумний та виправданий. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. 
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
Обґрунтовуючи заперечення щодо стягнення з позивача понесених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу, позивач вказує, що розмір гонорару в сумі 60 000 грн. був фіксованим та узгодженим до подання апеляційної скарги, а тому не може бути обумовленим тривалим розглядом справи в суді апеляційної інстанції. Вважає, що сума гонорару є неспівмірною з наданим обсягом професійної правничої допомоги та не відповідає передбаченій договором про надання правової допомоги від 17 січня 2022 року вартості роботи адвоката, виходячи з розрахунку 1600 грн. за одну годину роботи адвоката. 
Аналіз змісту договору про надання правової допомоги від 17 січня 2022 року свідчить про те, що в цьому договорі передбачені два способи обчислення гонорару адвоката,а саме: 1) погодинна оплата роботи адвоката з розрахунку 1600 грн. за одну годину роботи адвоката; 2) фіксований розмір гонорару, який визначається сторонами перед початком надання правової допомоги. 
В додатку № 1 до договору про надання правової допомоги від 17 січня 2022 року, підписаному сторонами договору також 17 січня 2022 року, тобто перед початком надання правничої допомоги, передбачений фіксований гонорар адвоката в розмірі 60000 грн.
Отже, сторонами договору з двох можливих форм оплати гонорару адвоката обрано саме фіксовану форму оплати гонорару, а при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту. 
В апеляційній скарзі, представник ОСОБА_1 - Юхименко Р.І. зазначала попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, вказавши, що у зв`язку з розглядом справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 понести витрати в розмірі 10 000 грн.
Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (ч. 3 ст. 134 ЦПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 141 ЦПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
Однак, відмова у відшкодуванні судових витрат в частині суми, що істотно перевищує суму,заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, є правом, а не обов`язком суду, яке суд може застосувати, виходячи з конкретних обставин справи.  
Надаючи правничу допомогу в суді апеляційної інстанції, адвокат Юхименко Р.І., крім подання апеляційної скарги та участі в судових засіданнях, подала додаткові пояснення на спростування доводів відзиву на апеляційну скаргу, клопотання про визнання доказів недопустимими з дорученням відповідної судової практики, а також клопотання про призначення судової електротехнічної експертизи. 
Разом з тим, необхідність надання таких послуг виникла під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції та не могла бути передбачена заявником на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку судових витрат, як і не могла бути передбачена кількість судових засідань в суді апеляційної інстанції.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що для її підготовки адвокатом в тому числі вивчено матеріали кримінального провадження №12018140220000276, в межах якого проводилося досудове розслідування за заявою ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч .2 ст. 194 КК України, за фактом знищення майна, відшкодування вартості якого є предметом позовних вимог, проведено аналіз судової практики з питань, що стосуються спірних правовідносин, вивчено спеціальне законодавство, яким врегульовано спірні правовідносини, в тому числі і для підготовки питань, які слід було поставити на вирішення судової електротехнічної експертизи. 
В апеляційній скарзі, крім доводів відповідача на спростування позовних вимог, міститься також аналіз висновків експертів в даній справі та показань свідків.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що доводи заявника щодо збільшення суми понесених судових витрат у зв`язку з тривалим розглядом справи, є безпідставними, оскільки розмір гонорару адвоката встановлений у фіксованій формі, а відтак не залежить від обсягу послуг та часу витраченого адвокатом, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 28 грудня 2020 року у справі № 640/18402/19 
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд, за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на правничу допомогу або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені нормами процесуального законодавства, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.
Подібний правовий висновок викладено у додатковій постанові Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 345/136/18.
З огляду на вищенаведене, враховуючи те, що за результатами розгляду апеляційної скарги представника ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 - ОСОБА_2 на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 02 грудня 2021 року у задоволенні позовних вимог відмовлено, беручи до уваги складність справи, принцип співмірності судових витрат, а також те, що стягнення з позивача на користь відповідача заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу буде надмірним фінансовим тягарем для позивача, враховуючи заяву про зменшення розміру витрат, що підлягають відшкодуванню, колегія суддів приходить до висновку про те, що з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20000 грн., що відповідає критеріям виправданості, розумності та справедливості.
Керуючись ст.ст. 141, 270 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

заяву представника ОСОБА_1  - ОСОБА_2  про стягнення витрат на професійну правничу допомогу- задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_6 на користь ОСОБА_1 20000.00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення додаткової постанови.
Додаткова постанова складена 15.01.2025 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета 

Судді: О.М. Ванівський 

Р.П. Цяцяк