Справа № 151/394/24 
Провадження № 23-з/801/4/25
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції 
Доповідач: Ковальчук О. В.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА

16 січня 2025 року                                                                     м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Ковальчука О.В., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Дмитра Сергійовича про відвід судді Сопруну В.В. у справі № 151/394/24 про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чечельницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

10 грудня 2024 року постановою Чечельницького районного суду Вінницької області ОСОБА_1  визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122-2 КУпАП закрито на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП.
20 грудня 2024 року, не погодившись із вказаною постановою, адвокат Шевченко Д.С., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 24 грудня 2024 року справу передано для розгляду судді Сопруну В.В.
13 січня 2025 року до Вінницького апеляційного суду надійшла заява захисника ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Д.С. про відвід судді Сопруну В.В. у даній справі. При цьому, в поданій заяві адвокат Шевченко Д.С. просить розгляд вказаної заяви проводити за його участі у режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та подану заяву про відвід, апеляційний суд вважає, що така заява задоволенню не підлягає з огляду на наступне.
Згідно з вимогами ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Частиною 1 ст. 8 КУпАП перебачено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.
Таким чином, з метою забезпечення виконання вищезазначених положень КУпАП, оскільки норми чинного КУпАП не регулюють порядок вирішення питання про відвід судді, який розглядає справу, виникла необхідність в застосуванні принципу аналогії закону найбільш близької галузі права - кримінального процесуального права та при вирішенні питання про відвід судді керуватися положеннями параграфа 6 глави 3 КПК України, який встановлює підстави та порядок відводу судді від участі у кримінальному провадженні.
Вичерпний перелік обставин, які виключають участь судді у кримінальному провадженні, встановлений ст. 75 КПК України. До таких обставин відносяться випадки, коли суддя є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; суддя брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо суддя особисто, його близькі родичі чи члени сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості; у випадку встановлення порушення порядку визначення судді для розгляду справи.
Адвокат Шевченко Д.С. у своїй заяві заявляє відвід судді Сопруну В.В., мотивуючи тим, що, на його думку, суддя обмежує адвоката у його правах та позбавляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1. отримати кваліфіковану правничу допомогу та справедливе рішення суду, оскільки суддя Сопрун В.В. відмовив у задоволенні усіх поданих клопотань стороною захисту, таким чином у заявника виник сумнів у неупередженості судді.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини існування безсторонності суду для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (і) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (і) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.
Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.
Практика цього суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. При вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді ( п. 45-50 рішення ЄСПЛ у справі «Морель проти Франції»; п. 23 рішення ЄСПЛ у справі «Пескадор Валеро проти Іспанії») або органу, що засідає у вигляді суду присяжних ( п. 40 рішення ЄСПЛ у справі «Лука проти Румунії»), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (п. 44 рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії»; п. 30 рішення ЄСПЛ у справі «Пабла Кю проти Фінляндії»; п. 96 рішення ЄСПЛ у справі «Мікалефф проти Мальти»).
Відповідно до частин 2, 5 статті 80 КПК України, відвід судді може бути заявлений особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Відвід повинен бути вмотивованим.
Отже, особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді конкретної справи. Водночас, відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.
Зміст та доводи заяви адвоката Шевченка Д.С. про відвід судді Сопруну В.В. від участі у розгляді даної справи не свідчать про наявність підстав, передбачених статтею 75 КПК України для відводу (самовідводу) судді, не відповідають меті судочинства, оскільки в їх основу покладені припущення щодо упередженості та необ`єктивності судді з урахуванням результатів розгляду заявлених клопотань під час розгляду справи.
Зі змісту заявленого відводу вбачається, що адвокат Шевченко Д.С. фактично не погоджується із процесуальними рішеннями, ухваленими суддею Сопруном В.В. у даній справі, натомість жодних конкретних обставин, які б могли свідчити про упередженість судді заява не містить.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про відсутність обґрунтованих, об`єктивних підстав для задоволення заяви про відвід судді Сопруну В.В.
Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Шевченка Дмитра Сергійовича про відвід судді Сопруну В.В. залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Вінницького                                                 
апеляційного суду                                                      О. В. Ковальчук