ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

03 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/2481/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
секретар судового засідання Бендес А.Г. 
          за участю представника позивача Сідельникової О.Л.
                   представника відповідача Гаврик С.Є.
          розглянувши в режимі відеоконференції в м. Дніпрі апеляційну скаргу Приватного підприємства "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА" 
          на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2024 року (повний текст 06.08.2024, головуючий суддя Конишева О.В.)
            в адміністративній справі №280/2481/24 за позовом Приватного підприємства "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА" до відповідача Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-  

ВСТАНОВИВ:

          Позивач, Приватне підприємство "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА", звернувся 20.03.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до відповідача Головного управління ДПС у Запорізькій області, в якому, з урахуванням  останніх уточнень від 06.06.2024, просив:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області, що полягає у не підготовці та не поданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області висновку про повернення з Державного бюджету України приватному підприємству «Наукове промислово- комерційне об`єднання «ТАТА» суми надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 488 590,50 грн;
- зобов`язати Головне управління Державної податкової служби у Запорізькій області перерахувати на розрахунковий рахунок приватного підприємства «Наукове промислово- комерційне об`єднання «ТАТА» НОМЕР_1 у Філії Запорізького обласного управління ПрАТ «Державний ощадний банк України» м. Запоріжжя (МФО 313957) суму надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 488 590,50 грн.           
В обґрунтування позову зазначено, що платник податків має право повернути помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України. Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені статтею 43 Податкового кодексу України. Оскільки за позивачем обліковувалась надмірна сплата з податку на додану вартість, для повернення якої позивач неодноразово письмово звертався до ГУ ДПС у Запорізькій області з відповідними заявами, вказавши напрям перерахування цих коштів, а податковий орган не підготував висновок про їх повернення та не подав такий висновок для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, не виконав покладені на нього ст. 43 Податкового кодексу України обов`язки, відповідно діяв не на підставі та не у спосіб, визначений чинним законодавством України, чим вчинив протиправну бездіяльність.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2024 року у задоволенні позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що кошти, які просить повернути позивач, наявні на електронному рахунку позивача, так як зайво зараховані кошти на електронному рахунку можливо перерахувати на власний поточний рахунок лише за умови дотримання визначеної процедури, а саме заповнення додатку №4 у складі податкової декларації з ПДВ, а судом встановлено, що декларація з ПДВ та Додаток №4 позивачем не подавалися, відповідно підстави для повернення таких коштів у відповідача відсутні. Зазначив, що повернення коштів з електронного рахунку відбувається за іншою процедурою. Зокрема враховуючи те, що кошти на електронний рахунок позивача були зараховані правомірно, а повернення коштів з електронного рахунку має окремий правовий механізм повернення, відповідно вимоги позивача повернення коштів з електронного рахунку на підставі ст.43 ПК України та подання відповідачем висновку до Управління ДКСУ у Запорізькій області є не обґрунтованими.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся до суду з  апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.
Вказує, що підставою для повернення надмірно сплачених сум до бюджету може бути виключно заява платника податків, така заява і була подана 13.09.2018 №1545, в якій позивач просив підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з бюджету та подати його для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, вказану суму повернути ПП «НПКО «ТАТА» на розрахунковий рахунок в АТ «Ощадбанк». Однак ні судом першої інстанції ні відповідачем не обґрунтовано чому заява не була розглянута, а було враховано уточнення, подання якого не передбачено жодним нормативно-правовим актом. При цьому, всупереч вимогам ст.ст. 43 та 200-1 ПК України реєстраційний ліміт приватного підприємства «Наукове промислово - комерційне об`єднання «ТАТА» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не збільшився на суму 488590,50 грн. і не збільшений по сьогоднішній день. Станом на 0 год.0 хв. 08.11.2018 сума реєстраційного ліміту склала 482534,66 грн (до зарахування надмірно сплачених коштів), станом на 0 год.0хв. 09.11.2018 сума реєстраційного ліміту склала 493851,52 грн (після зарахування надмірно сплачених коштів). Тобто, перераховуючи кошти на електронний рахунок платника податків контролюючий орган не керувався ст. 19 Конституції України та дозволив тлумачення норм права на власний розсуд. Порушивши при цьому права позивача що полягає в неможливості використання грошових коштів в сумі 488590,50 грн., які і не вплинули на реєстраційний ліміт, не можуть бути направлені на погашення заборгованості з інших платежів і зборів ( листування наявне в матеріалах справи) чи використані будь-яким чином в господарській діяльності позивача. Отже, відповідач протиправно позбавив позивача права власності на майно ( грошові кошти), а суд першої інстанції встановивши цю обставину в своєму рішенні не вжив заходів для відновлення прав позивача.
Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Вказує, що існує встановлений порядок повернення коштів, який повинен бути дотриманий, про що зазначав у Листах ГУ ДПС у Запорізькій області від 29.03.2021 року №18906/6/08-01-18-07, від 29.04.2021 року №26272/6/08-01-18-07 та від 05.01.2024 року №380/6/08-01-18-07, а саме, що зайво зараховані кошти на електронному рахунку можливо перерахувати на власний поточний рахунок за допомогою додатку №4 у складі податкової декларації з ПДВ. Зокрема зазначає, що твердження позивача щодо зобов`язання ГУ ДПС у Запорізькій області підготувати та подати висновок до Управління ДКСУ у Запорізькій області не відповідає законодавчо встановленому регулюванню, оскільки порядок повернення коштів з електронного рахунку - це окремий, врегульований статтею 200-1 ПК України, правовий механізм повернення і така істотна відмінність спричиняє різне правове регулювання. Крім тога, звертає увагу, що кошти за заявою позивача були повернуті. 
У судовому засіданні представники позивача та відповідача підтримали свої позиції щодо рішення суду першої інстанції.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що 12.10.2017 позивачем перераховано грошові
кошти в рахунок погашення грошових зобов`язань на підставі ППР № 0001828271402.
Рішенням ЗОАС від 04.06.2018 по справі № 808/849/17 позовні вимоги ПП «НПКО «ТАТА» задоволено, визнано протиправним та скасовано ППР №0001828271402 від 03.11.2016. 
Рішення набрало законної сили після його перегляду в апеляційному суді 15.08.2018. 
Постановою Верховного Суду від 23.10.2018 рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.
Таким чином, грошові кошти в сумі 488 590,5 грн. є надміру сплаченим грошовим зобов`язанням та підлягають повернення в порядку встановленому законодавством, сторони не заперечували дану обставину.
13.09.2018 позивач (ПП «НПКО «ТАТА») звернувся до ГУ ДФС у Запорізькій області із заявою №1545, в якій просив підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з бюджету та подати його для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, вказану суму повернути ПП «НПКО «ТАТА» на розрахунковий рахунок в АТ «Ощадбанк».
18.10.2018 року до Олександрівського управління у м.Запоріжжі ПП "НПКО "ТАТА" було надано лист генерального директора ПП "НПКО "ТАТА" Л.В. Сідельникової, вх.№41836/10 від 18.10.2018, щодо надання уточнення прохальної частини заяви про повернення надмірно сплачених коштів від 13.09.2018 №154 (вх.№36335/10 від 17.09.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області), а саме: частину «надмірно сплачені кошти ПДВ та штрафу у розмірі переплати ПДВ на суму 488590,50 грн спрямувати у рахунок погашення майбутніх грошових зобов`язань ПП "НПКО "ТАТА"» викласти в наступній редакції: «надмірно сплачені кошти у розмірі переплати ПДВ та штрафу на суму 488590,50 грн зарахувати на електронний рахунок 37514000016151, код банку 899998, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), одержувач ПП "НПКО "ТАТА", код 19264196» (а.с.50).
На підставі листа генерального директора ПП "НПКО "ТАТА" Л.В. Сідельникової, вх. №41836/10 від 18.10.2018 здійснено перерахунок грошових коштів в сумі 488590,50 грн з бюджетного рахунку згідно Висновку 08.11.2018 №24591-49.
При зарахуванні коштів згідно Висновку 08.11.2018 №24591-49 на електронний рахунок (номер рахунку 37514000016151, код банку 899998, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), одержувач ПП "НПКО "ТАТА", код 19264196), реєстраційний ліміт приватного підприємства «Наукове промислово - комерційне об`єднання «ТАТА» в системі електронного адміністрування податку на додану вартість не збільшився на суму 488590,50 грн.
Станом на 0 год.0 хв. 08.11.2018 сума реєстраційного ліміту склала 482534,66 грн, станом на 0 год.0хв. 09.11.2018 сума реєстраційного ліміту склала 493851,52 грн (додаток «Витяг з Реєстру операцій СЕА ПДВ за листопад 2018 року ПП "НПКО "ТАТА" код 19264196) (а.с.98)
Казначейством були відкриті для ПП "НПКО "ТАТА" рахунки в СЕА ПДВ, зокрема 24.12.2014 року рахунок UA078999980385129000000016151.
На вказаному рахунку в системі електронного адміністрування ПДВ (UA078999980385129000000016151) ПП "НПКО "ТАТА" наявний залишок коштів в розмірі 494 250,28 грн.
11.03.2021 ПП «НПКО «ТАТА» звернулось до Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДПС у Запорізькій області з листом № 233 стосовно повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість 488 590,50 грн (а.с. 14, 45).
11.03.2021 ПП «НПКО «ТАТА» звернулось до ГУ ДПС у Запорізькій області з листом № 234 стосовно повернення надміру сплачених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість 488 590,50 грн (а.с.15)
Листом від 29.03.2021 № 18906/6/08-01-18-07 ГУ ДПС у Запорізькій області відмовило у задоволені заяви ПП «НПКО «ТАТА» вих. № 233 від 11.03.2021 та зазначило, що зайво зараховані кошти на електронному рахунку можливо перерахувати на власний поточний рахунок за допомогою додатку №4 у складі податкової декларації з ПДВ.
14.04.2021 ПП «НПКО «ТАТА» повторно звернулось до ГУ ДПС у Запорізькій області з листом №348 про повернення надміру сплачених сум в розмірі 488 590,50 грн. згідно ст. 43 ПК України. (а.с. 16 зворотній).
У відповідь на лист № 348 ГУ ДПС у Запорізькій області надало відповідь (лист від 29.04.2021 № 26272/6/08-01-18-07), що у разі якщо у платника податку на електронному рахунку наявні зайво зараховані кошти, то такий платник може заповнити та подати у складі податкової декларації з ПДВ додаток №4. Заява ПП «НПКО «ТАТА» задоволена не була.
08.12.2023 ПП «НПКО «ТАТА» знову звернулось до ГУ ДПС у Запорізькій області з заявою №180 про повернення надміру сплачених грошових коштів з податку на додану вартість в розмірі 488 590, 50 грн. шляхом їх перерахування на розрахунковий рахунок (а.с.18 зворотній).
Листом ГУ ДПС у Запорізькій області віл 05.01.2024 № 380/6/08-01-04-07 зазначено про необхідність подання додатку № 4 до податкової декларації з ПДВ, чим фактично відмовлено у задоволені такої заяви, грошові кошти станом на день подання позовної заяви не перераховані на поточний рахунок позивача.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо повернення коштів в сумі 488  590,50 грн. як надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість.
Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Податкового кодексу України.
Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
Предметом спору є протиправність/правомірність бездіяльності відповідача щодо повернення позивачу коштів в сумі 488  590,50 грн. як надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість.
Умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань визначені статтею 43 Податкового кодексу України.
Платник податків має право повернути помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України.
Так, згідно з пунктами 43.1, 43.2 статті 43 Податкового кодексу України (в редакції чинній на момент подання позивачем заяви) помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу; 
у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Пункт 43.3 статті 43 Податкового кодексу України встановлює, що обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Відповідно до пункту 43.4 статті 43 Податкового кодексу України платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; 
на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; 
повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку.
В силу вимог пункту 43.5 статті 43 Податкового кодексу України контролюючий орган не пізніше ніж за 5 робочих днів до закінчення 20-ти денного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. 
На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів протягом 5-ти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. 
Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
Згідно з пунктом 43.6 статті 43 Податкового кодексу України повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань платникам податків здійснюється з бюджету, у який такі кошти були зараховані.
На думку колегії суддів апеляційної інстанції наведені вище норми дають підстави для висновку, що необхідними і достатніми умовами повернення платнику з бюджету суми надміру сплачених грошових зобов`язань є: 
1) наявність спірної суми в якості суми коштів, зарахованої до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань; 
2) відсутність у платника податків податкового боргу; 
3) подання про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань у довільній формі із зазначенням напряму перерахування коштів.
При цьому матеріалами справи підтверджується, що у позивача наявна сума 488  590,50грн. що зарахована до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань; у позивача відсутній податковий борг.
Водночас, матеріали справи не містять висновку контролюючого органу про повернення позивачу коштів в сумі 488  590,50грн. та відсутні докази подання цього висновку для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Так, матеріалами справи підтверджується, що 13.09.2018 позивач (ПП «НПКО «ТАТА») звернувся до відповідача (ГУ ДФС у Запорізькій області) із заявою №1545, в якій просив підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з бюджету та подати його для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, вказану суму повернути ПП «НПКО «ТАТА» на розрахунковий рахунок в АТ «Ощадбанк».
18.10.2018 року до Олександрівського управління у м.Запоріжжі Головного управління ДФС у Запорізькій області надано лист генерального директора ПП "НПКО "ТАТА" Л.В. Сідельникової, вх.№41836/10 від 18.10.2018 про уточнення до заяви про повернення надмірно сплачених коштів від 13.09.2018 №154 (вх.№36335/10 від 17.09.2018 ГУ ДФС у Запорізькій області), а саме: 
частину «надмірно сплачені кошти ПДВ та штрафу у розмірі переплати ПДВ на суму 488590,50 грн. спрямувати у рахунок погашення майбутніх грошових зобов`язань ПП "НПКО "ТАТА"» 
викласти в наступній редакції: «надмірно сплачені кошти у розмірі переплати ПДВ та штрафу на суму 488590,50 грн. зарахувати на електронний рахунок 37514000016151, код банку 899998, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), одержувач ПП "НПКО "ТАТА", код 19264196» (а.с.50).
Контролюючим органом таке доповнення до листа розглянуто та здійснено перерахунок грошових коштів в сумі 488590,50 грн. з бюджетного рахунку згідно Висновку 08.11.2018 №24591-49 на електронний рахунок (номер рахунку 37514000016151, код банку 899998, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), одержувач ПП "НПКО "ТАТА", код 19264196).
Колегія суддів апеляційної інстанції зауважує, що підставою для повернення надмірно сплачених сум до бюджету може бути виключно заява платника податків.
Така заява була подана позивачем контролюючому органу 13.09.2018 №1545.
В цій заяві позивач просив підготувати висновок про повернення відповідних сум коштів з бюджету та подати його для виконання органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, вказану суму повернути ПП «НПКО «ТАТА» на розрахунковий рахунок в АТ «Ощадбанк». 
Однак відповідачем вказана заява про повернення надмірно сплачених сум на розрахунковий рахунок позивача в АТ «Ощадбанк» не була розглянута, при цьому, відповідачем було враховано уточнення до заяви згідно листа від 18.10.2018 та здійснено перерахунок грошових коштів в сумі 488590,50 грн. з бюджетного рахунку згідно Висновку 08.11.2018 №24591-49 на електронний рахунок. 
При цьому позивач зазначає, що не може скористуватися коштами в сумі 488590,50 грн. з електронного рахунку, оскільки ці кошти з електронного рахунку можуть піти тільки на погашення податкового боргу. Водночас, позивач не має податкового боргу.  
Позивач зазначає, що станом на 0 год.0 хв. 08.11.2018 сума реєстраційного ліміту склала 482534,66 грн (до зарахування надмірно сплачених коштів), станом на 0 год.0хв. 09.11.2018 сума реєстраційного ліміту склала 493851,52 грн (після зарахування надмірно сплачених коштів) (додаток «Витяг з Реєстру операцій СЕА ПДВ за листопад 2018 року ПП "НПКО "ТАТА" код 19264196) (а.с.98).
Також позивач зазначає, що перераховуючи кошти на електронний рахунок платника податків контролюючий орган порушив права позивача, що полягає в неможливості використання грошових коштів в сумі 488590,50 грн., які і не вплинули на реєстраційний ліміт, не можуть бути направлені на погашення заборгованості з інших платежів і зборів чи використані будь-яким чином в господарській діяльності позивача.
Натомість відповідач зазначає, що повернення коштів з електронного рахунку можливе лише в разі заповнення додатку №4 у складі податкової декларації з ПДВ, водночас, декларація з ПДВ та Додаток №4 позивачем не надавалися, відповідно відсутні підстави для повернення таких коштів.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки на підставі листа позивача від  18.10.2018 року вх.№41836/10 відповідачем здійснено перерахування грошових коштів в сумі 488  590,50грн. з бюджетного рахунку, згідно Висновку від 08.11.2019 №24591-49 на електронний рахунок (номер рахунку 37514000016151, код банку 899998, банк одержувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), одержувач ПП "НПКО "ТАТА", код 19264196), що відповідає нормам законодавства, то відповідно вимоги позивача повернення коштів з електронного рахунку на підставі ст.43 ПК України та подання відповідачем висновку до Управління ДКСУ у Запорізькій області є не обґрунтованими.
 Однак колегія суддів апеляційної інстанції не може погодитися з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з норми ст.43 ПК України, вимог верховенства права та ефективного захисту прав позивача.
Так, платник податків має право повернути помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання відповідно до п. 43.1 ст. 43 Податкового кодексу України.
Матеріалами справи підтверджується, що 12.10.2017 позивачем перераховано грошові
кошти в рахунок погашення грошових зобов`язань на підставі ППР № 0001828271402.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.06.2018 по справі №808/849/17 позовні вимоги ПП «НПКО «ТАТА» задоволено, визнано протиправним та скасовано ППР №0001828271402 від 03.11.2016. 
Рішення у справі №808/849/17 набрало законної сили після його перегляду в апеляційному суді 15.08.2018. 
Постановою Верховного Суду від 23.10.2018 рішення судів попередніх інстанцій залишено без змін.
Таким чином, грошові кошти в сумі 488 590,5 грн. є надміру сплаченим грошовим зобов`язанням та підлягають повернення в порядку встановленому законодавством, сторони не заперечували дану обставину.
Натомість до сьогоднішнього дня позивач не може скористуватися цими коштами, оскільки вони залишаються на електронному рахунку позивача, з якого кошти можуть бути списані в погашення податкового боргу. Водночас позивач не має податкового боргу.
Згідно п.43.4-1 ст. 43 ПК України 
у разі повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зарахованих до бюджету з рахунка платника податку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість у порядку, визначеному  пунктом 200-1.5  статті 200-1  цього Кодексу, такі кошти підлягають поверненню виключно на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, а у разі його відсутності на момент звернення платника податків із заявою на повернення надміру сплачених податкових зобов`язань з податку на додану вартість чи на момент фактичного повернення коштів - шляхом перерахування на рахунок платника податків у банку, небанківському надавачу платіжних послуг.
В силу абзацу 1 пункту 200-1.5 статті 200-1 ПК України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. 
При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.
Отже вказана норма зазначає про можливість здійснення перерахування коштів на поточний рахунок платника. При цьому, позивач не має податкових зобов`язань на суму 488590,50 грн., оскільки рішенням суду у справі №808/849/17, яке набрало законної сили 15.08.2018, скасоване податкове зобов`язання на вказану суму.
Слід взяти до уваги, що Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 22.06.2022 року у справі № 640/4087/20 надав правову позицію вказаним правовідносинам.
Підпунктом 14.1.115 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що надміру сплачені грошові зобов`язання - суми коштів, які на певну дату зараховані до відповідного бюджету понад нараховані суми грошових зобов`язань, граничний строк сплати яких настав на таку дату.
Відповідно до підпункту 17.1.10 пункту 17.1 статті 17 ПК України платник податків має право: на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом.
Стаття 43 ПК України визначає умови повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені.
Пунктом 43.1 вказаної статті передбачено, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.
За правилами пункту 43.2. цієї ж статті у разі наявності у платника податків податкового боргу, повернення помилково та/або надміру сплаченої суми грошового зобов`язання на поточний рахунок такого платника податків в установі банку або шляхом повернення готівковими коштами за чеком, у разі відсутності у платника податків рахунку в банку, проводиться лише після повного погашення такого податкового боргу платником податків.
Відповідно до пункту 43.3 статті 43 ПК України обов`язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов`язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми.
Платник податків подає заяву про повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов`язання та/або податкового боргу з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення у готівковій формі коштів за чеком у разі відсутності у платника податків рахунка в банку (пункт 43.4. статті 43 ПК України).
Згідно з пунктом 43.5 статті 43 ПК України контролюючий орган не пізніше ніж за п`ять робочих днів до закінчення двадцятиденного строку з дня подання платником податків заяви готує висновок про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету та подає його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів. На підставі отриманого висновку орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, протягом п`яти робочих днів здійснює повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов`язань та пені платникам податків у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Контролюючий орган несе відповідальність згідно із законом за несвоєчасність передачі органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, для виконання висновку про повернення відповідних сум коштів з відповідного бюджету.
За приписами пункту 102.5 статті 102 ПК України заяви про повернення надміру сплачених грошових зобов`язань або про їх відшкодування у випадках, передбачених цим Кодексом, можуть бути подані не пізніше 1095 дня, що настає за днем здійснення такої переплати або отримання права на таке відшкодування.
Зміст вказаних норм дає підстави для висновку, що обов`язковою передумовою повернення платнику податків надміру/помилково сплачених коштів є одночасна наявність наступних обставин: 
1) відсутність у такого платника податкового боргу; 
2) подання платником податків заяви про повернення коштів протягом 1095 днів від дня виникнення переплати; 
3) відповідність поданої заяви вимогам пункту 43.4 Податкового кодексу України. 
За наслідками подання відповідної заяви орган ДФС у визначені законом строки повинен або підготувати висновок про повернення такої суми, або надати письмову відмову у поверненні коштів з бюджету з пропозицією проведення звірення стану рахунків (у разі відсутності в інформаційних базах даних ДФС відомостей щодо розміру заявленої до повернення суми).
Аналогічний правовий висновок викладено і в постановах Верховного Суду від 18.06.2019 року (справа № 826/3490/18), від 13.06.2019 року (справа № 812/1017/16), від 11.06.2019 року (справа № 826/8802/16), від 05.03 2019 року (справа № 814/3233/15), від 28.02.2019 року (справа № 805/1218/16-а), від 05.02.2019 року (справа № 826/7672/17).
Враховуючи, що за позивачем обліковуються надміру сплачені грошові зобов`язання в сумі 488  590,50грн, наявність яких підтверджена матеріалами справи, для повернення яких позивач подав письмову заяву, вказавши напрям перерахування цих коштів, відповідач безпідставно не виконав покладений на нього статтею 43 ПК України обов`язок, оскільки не підготував висновку про повернення означених коштів та не подав його для виконання відповідному органові, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Наявність у позивача податкового боргу перед бюджетом судом апеляційної інстанції не встановлено.
На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції  вважає, що позивач має право на повернення надміру сплачених грошових зобов`язань.
Крім того, твердження відповідача про необхідність проведення контрольно-перевірочних заходів для повернення суми надміру сплаченого грошового зобов`язання судом апеляційної інстанції визнано необґрунтованими, з огляду на те, що норми чинного законодавства не ставлять передумовою для надання відповідного висновку про перерахування помилково або надміру сплачених до бюджету коштів обов`язкового проведення документальної перевірки (висновок Верховного Суду в постанові від 22.06.2022 року у справі № 640/4087/20 (п.47)).
Так, у постанові від 13.11.2018 року у справі № 826/16004/17 Верховним Судом зауважено, що ухваленню відповідного висновку (про повернення надміру сплачених коштів) має передувати перевірка поданої платником заяви про повернення надміру сплачених сум грошових зобов`язань, яка, в розумінні податкового законодавства, не є податковою перевіркою в значенні статті 75 ПК України.
Отже, у позивача наявне право на повернення сум надмірно сплаченого податкового зобов`язання.
Верховний Суд (в постанові від 22.06.2022 року у справі № 640/4087/20 (п.51)) звернув увагу на те, що Конституцією України (статті 8, 129 та 147) гарантовано визнання та застосування в Україні принципу верховенства права. При цьому, загальновизнано, що його базовим елементом є принцип правової визначеності, який, крім іншого, означає стабільність та єдність судової практики, а також можливість відступу судом від своєї попередньої правової позиції лише за наявності вагомих підстав.
Єдність системи судоустрою забезпечується єдністю судової практики (пункт 4 частини четвертої статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".
Слід зазначити, що єдність судової практики відіграє надважливу роль у забезпеченні однакового правозастосування в адміністративному судочинстві, що сприяє правовій визначеності та передбачуваності стосовно вирішення спірних ситуацій для учасників судового процесу.
За змістом частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
          Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку  про протиправну бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізькій області, що полягає у не підготовці та не поданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області висновку про повернення з Державного бюджету України приватному підприємству «Наукове промислово-комерційне об`єднання «ТАТА» суми надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 488 590,50 грн.
Як наслідок, для ефективного захисту прав позивача слід зобов`язати відповідача здійснити дії, спрямовані на повернення/перерахування на розрахунковий рахунок приватного підприємства «Наукове промислово- комерційне об`єднання «ТАТА» НОМЕР_1 у Філії Запорізького обласного управління ПрАТ «Державний ощадний банк України» м. Запоріжжя (МФО 313957) суму надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 488 590,50 грн. (а саме:  підготувати та подати для виконання відповідному органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок про повернення з відповідного бюджету на розрахунковий рахунок позивача суми надміру сплачених грошових зобов`язань з ПДВ у розмірі 488 590,50 гривень.)
Вищезазначене є мотивом для прийняття судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи відповідача. 
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування з прийняттям нової постанови про задоволення позову.
Керуючись 241-245, 250, 315, 317, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА" – задовольнити.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 01.08.2024 року –скасувати.
          Адміністративний позов Приватного підприємства "Наукове промислово-комерційне об`єднання "ТАТА" до відповідача Головного управління ДПС у Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
          Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Запорізькій області, що полягає у не підготовці та не поданні до Головного управління Державної казначейської служби України у Запорізькій області висновку про повернення з Державного бюджету України Приватному підприємству «Наукове промислово- комерційне об`єднання «ТАТА» суми надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість у розмірі 488590,50 грн.
          Зобов`язати Головне управління ДПС у Запорізькій області здійснити дії, спрямовані на повернення на розрахунковий рахунок Приватного підприємства «Наукове промислово- комерційне об`єднання «ТАТА» НОМЕР_1 у Філії Запорізького обласного управління ПрАТ «Державний ощадний банк України» м. Запоріжжя (МФО 313957) суму надміру сплаченого грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 488590,50 грн.
          Постанова набирає законної сили 03.12.2024 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 
          Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 03.12.2024.
          В повному обсязі постанова виготовлена 10.12.2024.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова