Справа № 991/3768/24
Провадження 1-кп/991/43/24

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А

19 грудня 2024 року                                                                         Київ

Колегія суддів Вищого антикорупційного суду в складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 провела відкрите підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 52021000000000164, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.
Підготовче судове засідання проведено за участі сторін та інших учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_11 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 ,
секретаря судового засідання: ОСОБА_21 .

У процесі розгляду суд встановив:
1.02 травня 2024 року зі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури до Вищого антикорупційного суду (далі - ВАКС) надійшов обвинувальний акт від 01 травня 2024 року у кримінальному провадженні № 52021000000000164, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2021 року щодо ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .
2.Під час підготовчого судового засідання від сторони захисту в даному кримінальному провадженні надійшла низка клопотань у порядку статті 314 КПК України, які були вирішені 07 листопада 2024 року.
3.У ході підготовки до судового розгляду від захисника ОСОБА_15 надійшло клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 .
3.1.У своєму клопотанні захисник ОСОБА_15 зазначив, що ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 16 червня 2022 року в справі № 991/1940/22 у кримінальному провадженні № 52021000000000164 до підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави в розмірі в розмірі 450 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить у грошовому еквіваленті 1 116 450 гривень з покладенням низки обов`язків, передбачених статтею 194 КПК України. 23 червня 2022 року на підставі зазначеної вище ухвали слідчого судді ВАКС на рахунок ВАКС безпосередньо підозрюваним ОСОБА_6 , юридичною особою ПРАТ «УКРСИБІВЕСТ», ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , та ОСОБА_27 була внесена застава у визначеному розмірі.
Ухвалою слідчого судді ВАКС від 06 вересня 2023 року в справі № 991/7593/23, застосований до підозрюваною ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави був змінений в частині визначення її суми, а саме зменшений до 918 450 гривень. Ухвалами слідчих суддів ВАКС від 15 березня 2024 року в справі № 991/1953/24 та від 01 січня 2024 року в справі № 991/3601/24 розмір застави ОСОБА_6 залишений без змін.
Просив урахувати, що обвинувачений ОСОБА_6 за увесь час проведення досудового розслідування не вчинив жодної дії. спрямованої на незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні; знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином. Не зафіксовано жодного факту ухилення обвинуваченого ОСОБА_6 від явки до детектива, прокурора чи суду.
Зазначив, що усі ризики, навіть існуючі із достатньою ймовірність, зі спливом часу втрачають актуальність, зменшуються або взагалі перестають існувати. Також просив зважити на той факт, що досудове розслідування у кримінальному проваджені закінчено, обвинувальний акт надійшов на розгляд суду, тривалість дії застави на сьогодні становить більше 22 місяця (в тому числі протягом останніх 8 місяців визначений розмір застави не змінювався), беручи до уваги нові обставини, які не розглядалися слідчими суддями після визначення розміру застави обвинуваченому ОСОБА_6 сторона захисту вважає, що її розмір може бути зменшений.
Отже, адвокат просив заставу у розмірі 194 150 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_27 , 99 000 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_28 , 98 900 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_26 , 98 900 гривень повернути заставодавцю ОСОБА_25 , 210 000 гривень повернути ПРАТ «УКРСИБІНВЕСТ».
3.2.У судовому засіданні захисник підтримав своє клопотання.
Прокурор ОСОБА_11 просив відмовити у задоволенні клопотання. Зауважила, що обраний запобіжний захід у відповідному розмірі забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого, її розмір застави переглядався слідчими суддями. На переконання прокурора ризики, встановлені під час застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу, є актуальними з огляду на стадію кримінального провадження, яка передує ухваленню у ньому остаточного судового рішення.
3.3.Вирішуючи заявлене клопотання суд виходить із такого.
3.4.Щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді застави. З клопотання вбачається, що станом вказану дату на рахунок ВАКС в якості застави за ОСОБА_6 низкою осіб внесено 918 450 грн.
3.5.Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу. (ч. 3 ст. 315 КПК України).
Частиною першою статті 201 КПК України визначено, зокрема, що обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до суду клопотання про зміну запобіжного заходу.
Клопотання про зміну запобіжного заходу розглядається за правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 201 КПК України).
Кримінальне процесуальне законодавство не визначає переліку підстав зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту, а стаття 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання.
Частиною 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема, є запобіжні заходи.
Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання, зокрема, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
На переконання суду, ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачені можуть здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у спосіб, передбачений в ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення обвинуваченими цих дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачені обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватимуть відповідні дії, однак вимагає доказів того, що вони мають реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.
Зважаючи на наведені вище висновки, суд перевірятиме існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК у цьому кримінальному провадженні наразі та, відповідно, з`ясовуватиме наявність підстав для зміни застосованого щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу.
Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у дохід держави в разі невиконання цих обов`язків. 
З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави (ч. 6 ст. 182 КПК).
Частиною 11 ст. 182 КПК передбачено, що застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.
Отже, аналіз положень ст. 182 КПК дає підстави стверджувати, що такий запобіжний захід як застава є безстроковим і, відповідно, дія цього запобіжного заходу може припинитись лише внаслідок зміни на інший або його скасування.
Заставодавці у цьому кримінальному провадженні, беручи на себе відповідальність і вносячи за ОСОБА_29 заставу у відповідному розмірі, мали розуміти всю відповідальність і тривалість дії такого запобіжного заходу. Загалом, заставодавець вносить заставу за обвинуваченого на свій страх і ризик. Визначаючи при обранні запобіжного заходу альтернативний вид - заставу суд не зобов`язує конкретну особу до її сплати. Позаяк, внесення застави третьою особою є її вільним волевиявленням.
3.6.Визначаючись щодо існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, суд вважає, що наразі вони продовжують існувати з огляду на таке.
3.7.При визначенні імовірності переховування ОСОБА_6 від суду колегія суддів враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.
Ризик переховування від суду обумовлюється можливістю притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Оскільки ОСОБА_6 обвинувачується в пособництві вчинення незакінченого замаху па заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах, вчиненому за попередньою змовою групою осіб шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, за який КК України передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років (2/3 максимального строку найбільш суворого покарання, передбаченого санкцією статті у зв`язку із незакінченням особливо тяжкого кримінальною правопорушення) з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна, то тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від суду на стадії судового проваждення.
Співставлення можливих негативних наслідків для обвинуваченого у вигляді його можливого ув`язнення у майбутньому з можливим засудженням до покарання у виді позбавлення волі доводять, що цей ризик є достатньо високим. У справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.
Враховуючи наведене, суд обґрунтовано доходить до висновку, що ОСОБА_6 може переховуватись від суду. Крім того, доведеним є те, що на теперішній час, ризик переховування обвинуваченого від суду не зменшивсь, не втратив свою актуальність та продовжує існувати.
3.8.Також існують ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконного впливу на свідків, іншого обвинуваченого. Це все обумовлюється тим, що розгляд кримінального провадження лише розпочато і перебуває на стадії підготовчого судового засідання.
Оцінюючи можливість впливу на свідків колегія суддів враховує те, що згідно з передбаченою КПК України процедурою отримання свідчень від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України), суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, які надані слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК України).
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом свідчень від свідків та дослідження їх судом. 
Водночас, суд враховує, що наразі суд перейшов на стадію судового розгляду, стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України відкриті матеріали кримінального провадження, у тому числі протоколи допиту свідків з наданими показаннями, тому існує ймовірність того, що ОСОБА_6 може впливати на них з метою спонукання до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм достовірно відомі, для того щоб він зміг уникнути кримінальної відповідальності або ж мінімізувати її.
3.9.Належна процесуальна поведінка обвинуваченого, на яку посилається заявник, не переконує суд у тому, що в умовах притягнення до кримінальної відповідальності він у майбутньому не зможе вжити заходів, направлених на переховування від правосуддя.
3.10.Враховуючи, що розгляд кримінального провадження лише розпочато, суд доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді застави щодо ОСОБА_6 та саме такий її розмір забезпечить належне виконання ним процесуальних обов`язків, є достатнім та дієвим для досягнення мети кримінального провадження.
3.11.Відтак, підстав для задоволення клопотання про зміну запобіжного заходу суд не вбачає.
4.Законом України від 24 квітня 2024 року № 3655-IX внесено зміни до ст. 31 КПК.
Цим законом виключено частину дванадцяту статті 31, якою було передбачено, що кримінальне провадження у Вищому антикорупційному суді здійснюється в суді першої інстанції - колегіально судом у складі трьох суддів.
Абзац перший частини другої статті 31 замінено трьома новими абзацами такого змісту: кримінальне провадження в суді першої інстанції здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів лише за клопотанням обвинуваченого щодо:
1) злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років;
2) злочинів, у вчиненні яких обвинувачується Президент України, повноваження якого припинено, народний депутат України, Прем`єр-міністр України, член Кабінету Міністрів України, Секретар Ради національної безпеки і оборони України, Генеральний прокурор, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, Голова Служби безпеки України, Директор Державного бюро розслідувань, Директор Національного антикорупційного бюро України, Голова Національного агентства з питань запобігання корупції, Голова Антимонопольного комітету України, Голова Національного банку України, Голова Рахункової палати, Голова Фонду державного майна України, Голова Центральної виборчої комісії, Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Голова та судді Конституційного Суду України, Голова Верховного Суду, голови вищих спеціалізованих судів, Голова Вищої ради правосуддя.
Згідно з перехідними положеннями Закону № 3655-IX, у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, в якому до набрання чинності цим Законом колегіальний склад суду визначено за правилами, що діяли до набрання чинності цим Законом, і проводиться підготовче судове засідання, а судовий розгляд ще не призначений, судовий розгляд у кримінальному провадженні проводиться і завершується складом суду, визначеним з урахуванням положень цього Закону.
Цей Закон набрав чинності 16 травня 2024 року.
4.1.Згідно з обвинувальним актом, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України.
Санкція ч. 5 ст. 191 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.
Разом із тим, з урахуванням положень ст. 68 КК України, у випадку доведеності пред`явленого обвинувачення, максимальний строк покарання, на який можуть бути засуджені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не може перевищувати 8 років.
Отже, за вчинення злочину, який сторона обвинувачення інкримінує обвинуваченим у цьому кримінальному провадження, не передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк більше десяти років. Це пояснюється тим, що кримінально-правова норма, якою регламентується можливе покарання обвинуваченим, складається з двох законодавчих приписів: 1) санкції ч. 5 ст. 191 КК України, 2) припису ч. 3 ст. 68 КК України.
Також, серед обвинувачених відсутні суб`єкти, перелічені в п. 2 ч. 2 ст. 31 КПК України.
У зв`язку з цим суд дійшов до висновку, що підстави для колегіального судового розгляду цього кримінального провадження відсутні, отже судовий розгляд у кримінальному провадженні № 52021000000000164 слід проводити у одноособовому складі суду.
Враховуючи викладене та перехідні положення Закону № 3655-IX, при призначенні судового розгляду колегія суддів вважає за необхідне ухвалити рішення про розгляд справи у одноособовому складі, а матеріали передати для повторного авторозподілу.
5.Дослідивши обвинувальний акт суд вважає за можливе призначити справу до судового розгляду, оскільки перешкоди для її призначення, передбачені пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України, відсутні.
5.1.Пунктом 5 частини 3 статті 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта. Відповідно до частини 1 статті 316 КПК України після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.
5.2.Відтак, суд підготовку до судового розгляду вважає завершеною і призначає судовий розгляд кримінального провадження за № 52022000000000301 у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Керуючись вищенаведеним та на підставі статей 201, 314-316 КПК України суд постановив:

1.Залишити без задоволення клопотання захисника ОСОБА_15 про зміну запобіжного заходу.
2.Призначити судовий розгляд у кримінальному провадженні № 52021000000000164, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01 квітня 2021 року, за обвинуваченням  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 ,  ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України в залі № 10 Вищого антикорупційного суду за адресою: м. Київ, проспект Берестейський, буд. 41, о 11 годині 30 хвилин 26 грудня 2024 року.
3.Судовий розгляд проводити в одноособовому складі суду у відкритому судовому засіданні
4.У судове засідання викликати прокурора, обвинувачених та їх захисників.
5.Матеріали справи передати до канцелярії Вищого антикорупційного суду для визначення одноособового складу суду в порядку, встановленому законом.
6.Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді ОСОБА_30 

ОСОБА_31 

ОСОБА_32