УХВАЛА
 
20 листопада 2024 року
м. Київ
 
справа № 161/13596/23
провадження № 61-47св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата  В. І.,
 
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу  ОСОБА_2 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року та постанову Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року,
ВСТАНОВИВ:
У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року, яке залишене без змін постановою Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено.
Визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в 3 (три) місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.
У грудні 2024 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Ухвалою Верховного Суду від 10 січня 2024 року відкрито касаційне провадження у справі № 161/13596/23 тавитребувано справу із суду першої інстанції.
У січні 2024 року від представника ОСОБА_1 - адвоката Давидюка В. Г. надійшов відзив, у якому він просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржені судові рішення - без змін.
У січні 2024 року матеріали справи № 161/13596/23 надійшли до Верховного Суду.
У прохальній частині касаційної скарги міститься клопотання про зупинення дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року та постанови Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року до набрання законної сили рішенням Верховного Суду в цій справі.
Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в  касаційному порядку.
Тлумачення статті 436 ЦПК України свідчить, що клопотання про зупинення виконання рішення має містити обґрунтування необхідності зупинення його дії.
У задоволенні клопотання про зупинення дії рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного суду необхідно відмовити, оскільки ОСОБА_2 не навела обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію судового рішення.
Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій, які необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, що передбачені частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в  порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.
Керуючись статтями 7, 34, 260, 400, 401, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення дії рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2023 року та постанови Волинського апеляційного суду від 14 грудня 2023 року відмовити. 
Справу № 161/13596/23 призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному вебпорталі судової влади України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                  І. О. Дундар
Є. В. Краснощоков
В. І. Крат