ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/7202/24                                                           Суддя (судді) першої інстанції: Наталія БАРГАМІНА

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 листопада 2024 року                                                                 м. Київ
          
  Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:
          головуючого судді                                                                             Ганечко О.М.,
          суддів                                                                                              Сорочка Є.О.,
                                                                                                    Кузьменка В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в змішаній формі (паперовій та електронній) апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,  
   У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), яка полягає у неповідомленні ІНФОРМАЦІЯ_5 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях по забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 09.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) направити до ІНФОРМАЦІЯ_5 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) інформацію про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з 09.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168».
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що у зазначений період брав участь у здійсненні заходів із збереження національної безпеки і оборони, виконуючи бойові завдання у складі ІНФОРМАЦІЯ_6, у зв`язку з чим, має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі до 100000 грн, однак відповідачем допущена протиправна бездіяльність, яка полягає у неповідомленні ІНФОРМАЦІЯ_5 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) про безпосередню участь у бойових діях.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 р. позов задоволено повністю.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), які полягають у не складенні та не поданні до ІНФОРМАЦІЯ_5 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168», стосовно ОСОБА_1 за період з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022 включно.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) скласти та направити до Військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 Державної прикордонної служби України) інформацію про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168».
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, при цьому, посилаючись на неповне зґясування всіх обставин справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору. 
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.09.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду в порядку письмового провадження на 13.11.2024 у змішаній формі.
  07.10.2024, під № 39127 до суду від сторони позивача надійшли додаткові пояснення по справі. 
Розгляд апеляційної скарги 13.11.2024 не здійснювався, у зв`язку із перебуванням головуючого судді у відпустці.
Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, оскільки, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 з 29.04.2022 проходить військову службу у 11 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_3 ) та в спірний період перебував в оперативному підпорядкуванні ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ). 
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2023 № 4197, позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 08.01.2023.
Також, згідно витягів з рапортів заступника начальника загону-коменданта ІНФОРМАЦІЯ_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.11.2022                № 1525, від 01.12.2022 № 1893, наданих відповідачем, такий рапорт був поданий для здійснення виплати позивачу додаткової винагороди із розрахунку 70000,00 грн за жовтень та листопад 2022 року.             
Згідно архівної відомості з січня 2022 року по грудень 2022 року, позивач за спірний період (жовтень, листопад 2022 року) отримував щомісяця винагороду в розмірі 30000,00 грн, передбачену Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», виплата винагороди в розмірі 70000,00 грн не здійснювалась.   
Позивачу листом від 15.04.2024, ІНФОРМАЦІЯ_9 Державної прикордонної служби України було повідомлено, що довідка № 4197 від 08.01.2023 видана позивачу командиром Військової частини НОМЕР_1 не може бути підставою для включення позивача до наказу про виплату підвищеної винагороди до 100000 гривень. Вказано, що у разі надання ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_10 підтверджуючих документів у відповідності до вимог наказу № 392-АГ (наказу № 628-АГ) щодо його безпосередньої участі у бойових діях або заходах, йому буде нарахована та виплачена підвищена додаткова винагорода до 100000 гривень за відповідні періоди (дні) такої участі.
Наведене і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що недотримання органами Держприкордонслужби вимог Наказу № 392-АГ в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.
Натомість, апелянт вважає вказані висновки суду першої інстанції помилковими та необґрунтованими, позаяк ОСОБА_1 в період з 09.10.2022 по 08.01.2023 перебував в оперативному підпорядкуванні (перебував у відрядженні) ІНФОРМАЦІЯ_2 , у складі ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебував, приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області у складі прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_3 ).
Відповідно до довідки про безпосередню участь в бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії від 08.01.2023 № 4197, ОСОБА_1 , який проходить військову службу в Військовій частині НОМЕР_3 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області. Дана довідка була видана в одному екземплярі та направлена до прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5. Зазначена довідка надана представником позивача до матеріалів позовної заяви.
З даної Інструкції вбачається, що військовослужбовці прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_3 ), в тому числі ОСОБА_1 , проходить службу та перебуває на фінансовому забезпеченні в 11 прикордонному загоні Ввійськова частина НОМЕР_3 ), водночас, рапорт заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування № 1 підполковника ОСОБА_2 від 01.11.2022 № 1461 на 12 аркушах (даний рапорт надійшов до управління ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно листа першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_3 ) був відправлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 супровідним листом від 01.11.2022 №22/4235-Вих, та рапорт заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування № 1 підполковника ОСОБА_2 від 01.11.2022 №1464 на 25 аркушах (даний рапорт надійшов до управління ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно листа першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_3 ) був відправлений до ІНФОРМАЦІЯ_5 супровідним листом від 08.11.2022 № 22/4314-Вих;
Рапорт заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування № 1 підполковника ОСОБА_2 від 01.12.2022 №1888 на 39 аркушах та рапорт від 01.12.2022 №1890 на 20 аркушах (дані рапорти надійшли до управління ІНФОРМАЦІЯ_2 згідно листа першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_3 ) були відправлені до ІНФОРМАЦІЯ_5 супровідним листом від 02.12.2022 №22/4910-Вих.
Підтверджуючі документи щодо прийняття позивачем безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до ІНФОРМАЦІЯ_2 від прикордонної комендатури щвидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 за вказаний період не надходили.
З огляду на вищезазначене, апелянт вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військової частини НОМЕР_1 ) є безпідставними, оскільки відсутній предмет позову згідно позивних вимог.
З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
Згідно норм ч. 1 ст. 308 КАС України, рішення суду першої інстанції переглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Так, спірним у даній справі є право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 грн, за період з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_4 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022,                          № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022,                      № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023, № 734/2023 від 06.11.2023, № 49/2024 від 05.02.2024, № 271/2024 від 06.05.2024 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до положень пункту 2-1 Постанови № 168, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією  постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ № 392-АГ), який застосовується з 01.08.2022.
Згідно пункту 1 Наказу № 392-АГ, військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.
Відповідно до приписів пункту 4 Наказу № 392-АГ, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:                     1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.
Згідно змісту пункту 5 Наказу № 392-АГ, для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу. 
Відповідно до пункту 11 Наказу № 392-АГ, склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.
Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (пункт 12 Наказу № 392-АГ).
Під час розгляду даного спору в суді першої інстанції було досліджено, що згідно довідки Військової частини НОМЕР_1 від 08.01.2023 № 4197, позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Сумської області з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 08.01.2023.
При цьому, з до матеріалів справи листа ІНФОРМАЦІЯ_5 Державної прикордонної служби України, слідує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 списки, передбачені додатком 2 до наказу № 392-АГ, на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 не направлялись.
Слід наголосити на тому, що принцип правової визначеності є невід`ємною, органічною складовою принципу верховенства права. Про це у низці своїх рішень зазначає зокрема  Європейський Суд з прав людини. У своїх рішеннях Конституційний Суд України  також посилається на принцип правової визначеності, наголошуючи на тому, що він є необхідним компонентом принципу верховенства права.
Принцип правової визначеності (певності) загальний принцип права, який гарантує забезпечення легкості з`ясування змісту права і можливість скористатися цим  правом у  разі необхідності.
Тож, як правильно наголосив суд першої інстанції, недотримання органами Держприкордонслужби вимог Наказу № 392-АГ в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.
З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом визнання протиправними дій та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) скласти та направити до військової частини НОМЕР_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 Державної прикордонної служби України) інформацію про участь ОСОБА_1 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 09.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 28.11.2022, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168».
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що обираючи спосіб захисту прав позивача, суд першої інстанції не виходив за межі предмету спору та заявлених вимог та не втручався у дискреційні повноваження відповідача, який уповноважений на отримання/обробку/надання відповідної інформації/довідок про участь у бойових діях, а лише наголосив на необхідності дотримання встановлених процедур, а також узгодженості в діях органів, щоб такі не були направлені на шкоду правам осіб, які у силу закону мають на право на відповідні виплати.
Поряд з цим, варто зауважити, що відповідачем у встановленому порядку до ІНФОРМАЦІЯ_5 (військова частина НОМЕР_3 ) не направлявся пакет документів щодо нарахування та виплати позивачу спірної винагороди у розмірі 100000 грн. Протилежного суду не надано.
Також, апелянт вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 виконано всі заходи щодо повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_5 (військової частини НОМЕР_1 ) щодо виплати додаткової винагороди позивачу за спірний період згідно визначених вище нормативно - правових документів, оскільки інші підтверджуючі документи (у відповідності до пункту 2 Наказу 2) щодо прийняття позивачем безпосередньої участі (в сукупності) у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів до ІНФОРМАЦІЯ_2 від прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_3 ) за спірний період не надходили, у володінні ІНФОРМАЦІЯ_2 не перебували, тому наданими до ІНФОРМАЦІЯ_10 бути не могли.
Однак, з матеріалів справи вбачається і що не заперечується відповідачем, у жовтні 2022 року позивача було направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 у оперативне підпорядкування начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 . У «Інструкції про службові відрядження військовослужбовців Державної прикордонної служби України в межах України та за кордон» затверджену наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2012 року №582, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 16.08.2012 за №1383/21695, визначено поняття, що саме є службовим відрядженням військовослужбовця, а також визначено повноваження посадових осіб у межах якої місцевості (території, ділянки) України відповідний начальник (командир) має право відрядити військовослужбовця, а саме:
Згідно розділу І «Загальні положення» пункту 1.1. Інструкції, службовим відрядженням вважається поїздка військовослужбовця за розпорядженням начальника на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної службу.
Згідно розділу І «Порядок направлення та умови відшкодування військовослужбовцям витрат на службові відрядження в межах України» пункту 2.1. Інструкції, направлення військовослужбовців у службові відрядження може здійснюватися в разі дійсної потреби: Головою Державної прикордонної служби України або першим заступником Голови Державної прикордонної служби України - у разі направлення військовослужбовців Державної прикордонної служби України у відрядження в межах України. А начальниками органів Держприкордонслужби - у разі направлення військовослужбовців підпорядкованих підрозділів у відрядження у межах ділянки відповідальності (примітка: начальник органу - начальник прикордонного загону, межі ділянки відповідальності - частина території України на якій здійснює свою діяльність відповідний прикордонний загін).
Таким чином, службовим відрядженням вважається поїздка військовослужбовця ( ІНФОРМАЦІЯ_5 (в/ч НОМЕР_3 ), який дислокується у Донецькій області за розпорядженням начальника (Голови Державної прикордонної служби України) на певний строк до іншого населеного пункту (до ІНФОРМАЦІЯ_6 (в/ч НОМЕР_1 ), який дислокується у АДРЕСА_1 для виконання службового завдання (прийняття участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії) поза місцем його постійної служби (постійне місце дислокації - служби Донецька область).
Виходячи з викладеного, позивач у спірний період (із жовтня 2022 року до грудня 2023 року) перебував у службовому відрядженні і виконував обовґязки на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_6 (в/ч НОМЕР_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_12 , що підтверджується у довідці № 4197 від 08.01.2023 яка: видана ІНФОРМАЦІЯ_11 (в/ч НОМЕР_1 ) на імґя позивача; в тому, що він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпечені заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії; період; на підставі бойового наказу Адміністрації державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022.
Водночас, колегія суддів ще раз акцентує увагу на тому, що порушення порядку передання документів, рапортів та іншої інформації між військовими частинами щодо безпосередньої участі позивача у забезпеченні бойових дій по забезпеченню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, не свідчить про відсутність права у позивача на таку винагороду. Разом із тим, Військова частина НОМЕР_1 сформувала довідку від 08.01.2023 № 4197, яка підтверджує факт прийняття позивачем безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні захисту національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у спірний період з 09.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022, при цьому докази, що видана позивачу довідка від 08.01.2023                 № 4197 відкликалась з підстав її помилкової видачі, або що взамін неї була видана нова довідка іншого змісту у матеріалах справи не міститься та такі відповідачем не надавались.
Також, прошу суд звернути увагу на те, що форма довідки передбаченої пунктом 2 наказу 392-АГ передбачає її оформлення на всіх відряджених військовослужбовців підрозділу, така довідка згідно додатку 2 до 5 числа у поточному місяці за попередній направляється начальнику прикордонного загону в якому ці військовослужбовці проходять службу для нарахування і виплати коштів (а не надається відрядженим військовослужбовцям наручно).
У даному ж випадку, довідка надана у відповідності до форми встановленої у додатку 1 (а не додатку 2) до наказу 392 АГ, згідно пункту 5, така довідка за своєю формою надається індивідуально військовослужбовцю який відряджений до органів військового управління, але позивач не був відряджений до органу військового управління. 
Щодо посилання відповідача на лист Адміністрації Державної прикордонної служби України від 17.04.2022 № 21-1215-2022 "Щодо однакового трактування положень", листи це службова кореспонденція, вони не є нормативно-правовими актами, носять лише роз`яснювальний, інформаційний та рекомендаційний характер та не містять нових правових норм, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер. 
Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду.
Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та прийнято судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, з огляду на що, рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.          
Керуючись ст. ст. 243, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,
        
   П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 22 липня 2024 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена з підстав, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя                                                                          О.М. Ганечко 

Судді                                                                                      Є.О. Сорочко
                                                                                                         
                                                                                                    В.В. Кузьменко