ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2024 року	Львів	Справа № 380/18085/24 пров. № А/857/24552/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді                                                  Онишкевича Т.В.,
суддів                                                                      Сеника Р.П., Судової-Хомюк Н.М., 
з участю секретаря судових засідань                                Нора А.Т.,                                                                                                                                                       
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі за його позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови про накладення штрафу,

суддя у І інстанції                                                            Крутько О.В., 
час ухвалення рішення                                                  не зазначено,
місце ухвалення рішення                                                  м. Львів,
дата складення повного тексту рішення                               19 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ :

У серпні 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - ГУ ПФУ) звернулося до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі – ВПВР) про скасування постанови від 01.08.2024 №60901662 про накладення штрафу.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі № 380/18085/24 у задоволенні вказаного позову було відмовлено. При цьому суд першої інстанції виходив із того, що виконавче провадження №60901662 відкрито щодо примусового виконання виконавчого листа № 462/3211/16-а, виданого 06.09.2019, яким зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки №18/850 від 18.03.2016, виданої Прокуратурою Львівської області.
Станом на дату винесення постанови про накладення штуфу (01.08.2024) рішення суду залишається невиконаним, оскільки позивачем не проведено перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” (в редакції на час призначення пенсії) на підставі вказаної довідки. Позивач не повідомив жодних поважних причин невиконання виконавчого листа № 462/3211/16-а, виданого 06.09.2019 Залізничним районним судом м. Львова.
Відтак, у державного виконавця були підстави для накладення на ГУ ПФУ штрафу у розмірі 10200 грн за невиконання рішення суду і позовні вимоги про скасування постанови від 01.08.2024 про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 60901662 є необґрунтованими. 
У апеляційному порядку рішення суду першої інстанції оскаржено ГУ ПФУ, яке просить таке скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення його позовних вимог. Зазначає, що довідка, на підставі якої за рішенням суду слід здійснити перерахунок пенсії позивачу та яка зазначена у виконавчому листі, визнана недійсною Прокуратурою Львівської області. У зв`язку з цим ГУ ПФУ надіслано лист стягувачу з проханням вирішити питання щодо згаданої довідки. На сьогоднішній день ОСОБА_1 питання щодо довідки, вказаної в судовому рішенні, яка визнана недійсною Прокуратурою Львівської області, не вирішене.
На думку скаржника, пенсійним органом у повному обсязі вжиті всі можливі заходи щодо виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2016 у справі №462/3211/16-а.
Представник ГУ ПФУ у судовому засіданні апеляційного суду підтримала подану апеляційну скаргу доводами, аналогічними до тих, що зазначені у її тексті. Просила скасувати рішення суду першої інстанції та задовольнити позов у повному обсязі. 
Представник ВПВР, повідомленого належним чином про час та місце розгляду справи, на виклик апеляційного суду не прибув, що відповідно до частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи. 
Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вимог апелянта, виходячи із такого.
Як безспірно встановлено судом першої інстанції, постановою Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2016 у справі №462/3211/16-а зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Залізничному районі м. Львова провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки № 18/815 від 18.03.2016, виданої Прокуратурою Львівської області  .
03.04.2017 Залізничним районним судом м. Львова винесено ухвалу у справі №462/3211/16-а, якою заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2016 у справі №462/3211/16-а задоволено повністю. Постанову суду від 29.06.2016 скасовано та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" у редакції, яка діяла на час призначення пенсії, на підставі довідки № 18/1139 від 04.07.2016, виданої Прокуратурою Львівської області.
Львівським апеляційним адміністративним судом 04.10.2017 винесено постанову, якою апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова задоволено, постанову Залізничного районного суду м. Львова від 03.04.2017 у справі №462/3211/16-а-скасовано, та прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 31.01.2019 у справі № 462/3211/16-а касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 04.10.2017 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.04.2019 апеляційну скаргу Залізничного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Львова задоволено частково.
Постанову Залізничного районного суду міста Львова від 03.04.2017 та ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 03.04.2017 про скасування судового рішення в адміністративній справі № 462/3211/16-а скасовано.
Прийнято нову постанову, якою у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Залізничного районного суду міста Львова від 29.06.2016 в адміністративній справі № 462/3211/16-а відмовлено.
Ухвалою від 06.11.2019 Залізничним районним судом м. Львова задоволено заяву ОСОБА_1 про заміну боржника у виконавчому листі № 462/3211/16-а, виданому цим судом 06.08.2019.
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 17.03.2020 у справі № 462/3211/16-а за заявою ОСОБА_1 виправлено описку у мотивувальній та резолютивній частинах постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2016 у справі № 462/3211/16-а та вказано номер довідки "№ 18/850 вих.16" замість "№ 18/815".
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.05.2020 у справі № 462/3211/16-а заяву про роз`яснення резолютивної частини постанови Залізничного районного суду м.Львова від 29.06.2016 задоволено. Роз`яснено, що відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2016, у справі № 462/3211/16-а Управління Пенсійного фонду України в Залізничному районі м. Львова зобов`язане провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України "Про прокуратуру" (в редакції, яка діяла на час призначення пенсії) на підставі довідки від 18.03.2016 № 18/815 вих.16, виданої Прокуратурою Львівської області, починаючи з 01.04.2016.
12.08.2020 Залізничним районним судом м. Львова у справі № 462/3211/16-а винесено ухвалу, якою за заявою ОСОБА_1 виправлено описку в описовій, мотивувальній та резолютивній частинах ухвали Залізничного районного суду м. Львова від 21.05.2020 у справі № 462/3211/16-а, вказавши номер довідки "№ 18/850 вих.16" замість "№ 18/815".
Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 01.02.2021 у справі № 462/3211/16-а у задоволенні заяви ГУ ПФУ про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відмовлено. 
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11.05.2021 у справі №462/3211/16-а апеляційну скаргу ГУ ПФУ залишено без задоволення, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 01.02.2021 у справі № 462/3211/16-а без змін.
Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 30.07.2021 винесено попередження про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 60901662 відповідно до виконавчого листа № 462/3211/16-а, виданого 06.09.2019 Залізничним районним судом м. Львова, про зобов`язання ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки № 18/850 від 18.03.2016, виданої Прокуратурою Львівської області  .
ГУ ПФУ повідомило орган ДВС про стан виконання вимог вказаного виконавчого листа листом від 17.08.2021 № 1300-5305-8/73071.
Ухвалами Залізничного районного суду м. Львова у справі № 462/3211/16-а від 02.11.2021 у задоволенні заяв ГУ ПФУ про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та про відстрочку виконання постанови Залізничного районного суду м. Львова від 29.06.2016 року відмовлено.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.12.2021 апеляційну скаргу ГУ ПФУ залишено без задоволення, ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 02.11.2021 з питань перегляду рішення у справі № 462/3211/16-а за нововиявленими обставинами без змін.
Виконавче провадження № 60901662 з примусового виконання виконавчого листа №462/3211/16-а, виданого 06.09.2019 Залізничним районним судом м. Львова, не завершено.
17.01.2022 ГУ ПФУ ОСОБА_1 надіслано лист № 1300-5901-8/5164 з проханням вирішити питання щодо довідки, вказаної у судовому рішенні.
04.08.2022 державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Литвиненко Х.А. прийняла постанову про накладення штрафу у виконавчому провадженні № 60901662 з виконання виконавчого листа № 462/3211/16-а виданого 06.09.2019, яким зобов`язано ГУ ПФУ провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки № 18/850 вих 16 від 18.03.2016, виданої Прокуратурою Львівської області. Згідно з постановою  на ГУ ПФУ накладено штраф у розмірі 5100 грн.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.10.2022, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.03.2023, у задоволенні позову ГУ ПФУ про скасування постанови державного виконавця від 04.08.2022 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн відмовлено.
01.08.2024 державний виконавець ВПВР Батюк М.В прийняла у виконавчому провадженні № 60901662 постанову про накладення штрафу у відповідності до приписів частини 1 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» на ГУ ПФУ у розмірі 10200 грн.
Позивач не погодився із правомірністю постанови про накладення штрафу від 01.08.2024 №60901662 та звернувся до суду із адміністративним позовом, що розглядається.
При наданні правової оцінки правильності вирішення судом першої інстанції цього публічно-правового спору оскаржуваним рішенням та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VІІІ) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) – сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Як передбачено пунктами 1, 16 частини 3 статті 18 Закону № 1404-VІІІ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.
Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (абзац 1 частини 4 статті 18 Закону № 1404-VІІІ).
Згідно з частиною 4 статті 19 Закону № 1404-VІІІ сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.
Пунктами 1 та 6 частини 5 статті 19 Закону № 1404-VІІІ визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.
Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина 8 статті 19 Закону № 1404-VІІІ).
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (абзац 1 частини 6 статті 26 Закону № 1404-VІІІ).
Як передбачено частиною 2 статті 63 Закону № 1404-VІІІ, у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Відповідно до частини 3 статті 63 Закону Закон № 1404-VІІІ виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Частиною 1 статті 75 Закону Закон № 1404-VІІІ встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
Таким чином, виходячи з наведених норм, апеляційний суд погоджується з думкою суду першої інстанції, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання ним судового рішення у встановлений строк без поважних причин. При цьому, застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження, як завершальної стадії судового провадження.
Як слідує з матеріалів справи, а саме з виконавчого листа № 462/3211/16-а, виданого Залізничним районним судом м. Львова, на ГУ ПФУ покладено зобов`язання провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки №18/850 вих 16 від 18.03.2016, виданої Прокуратурою Львівської області.
Разом із тим, станом на дату винесення постанови про накладення штуфу (01.08.2024) рішення суду залишається невиконаним, оскільки позивачем не проведено перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” (в редакції на час призначення пенсії) на підставі довідки № 18/850 вих 16 від 18.03.2016, виданої Прокуратурою Львівської області.
Доводи апелянта про необхідність врахування при вирішення справи того, що довідка, на підставі якої за рішенням суду пенсійний орган зобов`язано здійснити перерахунок пенсії позивачу та яка зазначена у виконавчому листі, визнана недійсною Прокуратурою Львівської області, не впливає на необхідність виконання судового рішення, яке набрало законної сили та звернуте до примусового виконання.
Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових фактичних обставин, які б були безпідставно залишені без розгляду судом першої інстанції.
Порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильного застосування норм матеріального права поза межами вимог апелянта та доводів, викладених у апеляційній скарзі, у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було.
З огляду на викладене суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції, вирішуючи цей публічно-правовий спір, правильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а відтак апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.
Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає.

Керуючись статтями 241, 243, 268, 272, 287, 308, 310, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2024 року у справі № 380/18085/24 – без змін. 

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції. 

Головуючий суддя	 	Т. В. Онишкевич 	
судді	 	Р. П. Сеник 	
 	 	Н. М. Судова-Хомюк  	
Постанова у повному обсязі складена 05 грудня 2024 року.