Справа № 130/2019/24 
Провадження № 33/801/821/2024
Категорія: 327 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Порощук П. П.
Доповідач: Шемета Т. М.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 жовтня 2024 року                                                                     м. Вінниця
Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 вересня 2024 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , -  
встановив:
Постановою Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 вересня 2024 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження, стягнуто судовий збір в розмірі 605 грн 80 коп на користь держави.
У постанові суду зазначено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ВАВ № 574196 від 03 липня 2024, ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, як наслідок 26 червня 2024 року о 18 годині 30 хвилин малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в смт. Браїлів по вул. Ніколаєва, приєднав до мобільного месенджеру «Вайбер» групи «6-А» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які здійснили публікацію оголеної дівчини, чим вчинив порушення, передбачене статтею 173 КУпАП, однак не досяг віку з якого настає адміністративна відповідальність, тому до адміністративної відповідальності притягується матір ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що протокол про адміністративне правопорушення ґрунтується на припущеннях, зібрані у справі докази не доводять обставин викладених в ньому та її винуватості у правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 184 КУпАП. 
ОСОБА_1 наголошує, що ані поліція ані суд першої інстанції їй не повідомили, які саме з обов`язків, встановлених статтею 150 Сімейного кодексу України щодо свого сина вона не виконала, які умисні дії чи бездіяльність призвели до негативних наслідків, кому і яка завдана шкода.
Суд першої інстанції в порушення статті 280 КУпАП не дослідив належним чином докази, окрім протоколу про адміністративне правопорушення, не звернув увагу на те, що непристойний фотознімок поширили публічно інші особи і саме вони мають нести відповідальність за це, проте суд не надав цьому факту правової оцінки; не зрозуміло який, причинно-наслідковий зв`язок існує між тим, що інші особи поширили непристойний знімок, та ставлення ОСОБА_1 до виховання своєї дитини, оскільки не існує жодних доказів того, що її дитина була обізнана про наміри ОСОБА_3 і ОСОБА_4 або діяла з ними в змові. 
В судовому засідання ОСОБА_1 підтримала вимоги викладені в апеляційній скарзі та просила її задовольнити.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.
Так, відповідно до положень статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Положеннями статті 280 КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати: чи мало місце правопорушення, за яке особа притягається до відповідальності; чи містить діяння склад адміністративного правопорушення, чи є особа винною у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Як зазначено в статті 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення, як це визначено у статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови, при розгляді справи суд першої інстанції не достатньо повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов до хибного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.
Так, судом першої інстанції визнано доведеним факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, виходячи з даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 574196 від 03 липня 2024 року, протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення гр. ОСОБА_5 від 27.06.2024 року, поясненнями ОСОБА_1 , поясненням неповнолітнього ОСОБА_2 , поясненнями ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .
Однак з такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується з наступних підстав.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 574196, ОСОБА_1 ухилилася від виконання батьківських обов`язків, як наслідок малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 26 червня 2024 року о 18 годині 30 хвилин перебуваючи в смт. Браїлів по вул. Ніколаєва приєднав до мобільного месенджеру «Вайбер» групи «6-А» ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які здійснили публікацію оголеної дівчини, чим вчинив правопорушення, передбачене статтею 173 КУпАП, однак не досяг віку з якого настає адміністративна відповідальність, тому до відповідальності притягається матір за частиною 1 статті 184 КУпАП.
Підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у діях зазначеної особи складу правопорушення, тобто, сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Склад адміністративного правопорушення - це встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Цими ознаками є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона і відсутність хоча б однієї з цих ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.
Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.
Згідно частини 2 статті 6 СК України встановлено, що малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років, неповнолітньою вважається дитина у віці від 14 до 18 років. 
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на день складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 574196 від 03 липня 2024 року мав 11 повних років, тобто є малолітньою особою.
Диспозиція частини 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.
З огляду на те, що частина 1 статті 184 КУпАП, порушення якої ставиться в провину ОСОБА_1 , є бланкетною, то при розгляді цієї справи необхідно з`ясувати серед іншого, чи порушила норму спеціального закону особа, якщо так, то яку і в чому полягає суть цих порушень, із відповідним закріпленням вказаних норм, як в протоколі про адміністративне правопорушення, так і в постанові суду.
Суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пункту 9 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, зазначаються, зокрема: у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол, з конкретизацією суті порушення.
Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
В справі, що розглядається в порушення вимог статті 256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 574196 від 03 липня 2024 не вказано, в чому саме вбачається неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків щодо дитини, не зазначена форма вини та наслідки, що настали саме у зв`язку з неналежним виконанням батьківських обов`язків, їхній причинний зв`язок, тобто суть правопорушення фактично не викладено, оскільки особою, якою складено протокол, зазначено лише загальну фразу «ухилилася від виконання батьківських обов`язків», з якої неможливо встановити, в чому конкретно полягає ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 , які з обов`язків, передбачених статтею 150 СК України неналежно виконує.
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув, в порушення пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП, при підготовці справи до розгляду не вирішив питання чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення, не зважив, що за викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення, в діях матері дитини ОСОБА_1 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП.
Судовий розгляд справи повинен відповідати загальним принципам, а саме: верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, повага до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканість, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, тощо.
Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Відповідно до частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» (Заява №39598/03) Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
Відповідно до пункту 3 частини 8 статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема скасувати постанову та прийняти нову постанову.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи вищевикладене, оскільки надані суду першої інстанції матеріали не містять достатньо доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 184 КУпАП, постанова Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 вересня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП підлягає до скасування, а провадження у справі закриттю у відповідності до вимог пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення.
На підставі викладеного та керуючись статтями 247, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 09 вересня 2024 року скасувати, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 184 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду  Т. М. Шемета