КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
[1]

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
 
20 листопада 2024 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Ковальська В.В., розглянувши за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , захисника Селецької О.В., у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу захисника Селецької О.В. на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -
 
в с т а н о в и в:
 
Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп.
Згідно з постановою судді, 29 травня 2023 року о 19 годині 45 хвилин по АДРЕСА_1 , громадянин ОСОБА_1 , перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння, вчинив відносно ОСОБА_2 - особи, з якою раніше проживав однією родиною, але у шлюбі не перебував, домашнє насильство, тобто умисно вчинив дії психологічного характеру, а саме висловлювався в її сторону нецензурною лайкою, виказував образи та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої. Окрім того, гр. ОСОБА_1 протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою ст. 173-2 КУпАП. Своїми ОСОБА_1 діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
В апеляційній скарзі захисник Селецька О.В. просить постанову судді  Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 скасувати та ухвалити нову постанову, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Окрім того, захисник подала клопотання про поновлення строку на апеляційне, посилаючись на те, що ОСОБА_1 не отримував SMS повідомлень про дату та час, на які було призначено судове засідання, доказів про направлення повістки судом за адресою проживання ОСОБА_1 матеріали справи не містять, також судом не направлялась копія постанова судді і ОСОБА_1 її не отримував, а тому скаржник не міг знати про її наявність, щоб у встановлені строки оскаржити до апеляційного суду. 
03 вересня 2024 року ОСОБА_1 уклав угоду із захисником Селецькою О.В. про надання правничої допомоги, а 05 вересня 2024 року під час вручення підозри ОСОБА_1 йому та захиснику стало відомо про існування постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року.
Захиснику вдалося ознайомитись з матеріалами справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 лише 19 вересня 2024 року, а 20 вересня 2024 року нею була подана апеляційна скарга.
В обґрунтування апеляційних вимог, апелянт посилається на незаконність та необґрунтованість постанови судді, яка прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального та права.
Зокрема, захисник вказує на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно 02 червня 2023 року, зазначено, що   ОСОБА_4 відмовився від підпису протоколу. При цьому у протоколі відсутні відомості та підписи понятих про те, що ОСОБА_1 відмовився підписувати та отримувати зазначений протокол.
Апелянт вказує, що в період з 02 червня 2023 року по 02 листопада 2023 року ОСОБА_1 перебував в установі Державної кримінально-виконавчої служби - Державній установі «Житомирська установа виконання покарань №8», про що свідчить довідка про звільнення від 02 листопада 2023 року серії ЖИТ №14843, а тому він не міг бути присутнім в двох місцях: м. Житомирі - в ДУ «Житомирська установа виконання покарань №8», та в с. Іванків, вул. Бродівська. 25, Бориспільського району, Київської області.
Тому захисник вважає, що до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №974315 від 02 червня 2023 року були завідомо внесені відомості, що не відповідають дійсності.
Разом з цим, протокол не містить відомостей про те, які саме дії ОСОБА_1 свідчили про прояв ним психологічного насилля. Також у протоколі відсутні відомості про те, що такі дії ОСОБА_5 мали наслідком заподіяння психологічної шкоди ОСОБА_2 . 
Окрім цього протокол не містить відомостей про свідків, які б могли б підтвердити вчинення ОСОБА_1 психологічного насилля щодо             ОСОБА_2 
Самі по собі конфліктна ситуація, сварка, нецензурні висловлювання не формують собою домашнє насильство, а утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі дії спрямовані на обмеження волевиявлення особи, або якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Так, у рапорті інспектора СПДН ВП Бориспільського РУП ГУ НП в Київській області старшого лейтенанта поліції О. Карпушкіна від 02 червня 2023 року містяться відомості про те, що 02 червня 2023 року було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №974315 за ч. 1 ст. 172 КУпАП. Також в рапорті зазначено про те, що 29 травня 2023 року о 19 годині 45 хвилин ОСОБА_1 за місцем мешкання ( АДРЕСА_1 ) ображав та принижував свою колишню співмешканку громадянку ОСОБА_2 чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.
Також в рапорті зазначено, що з кривдником було проведено профілактичну бесіду про недопущення повторних фактів вчинення домашнього насильства та порушень умов ТЗП.
Однак, даний документ не можна вважати доказом вини ОСОБА_1 , оскільки він не містить відомостей про звернення певної особи до поліції, і не містить даних про конкретні дії, вчинені ОСОБА_1 , які б свідчили про домашнє насильство.
Окрім того, даний рапорт складено в період коли ОСОБА_1 перебував в установі Державної кримінально-виконавчої служби - Державній установі «Житомирська установа виконання покарань №8», а тому з ним не могла бути проведена профілактична бесіда.
Також не є належним доказом вини ОСОБА_1 і протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 29 травня 2023 року, оскільки адреса, за якою начебто відбулося домашнє насильство психологічного характеру, зазначена інша, ніж в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №974315 від 02 червня 2023 року, в поясненнях ОСОБА_6 від 29 травня 2023 року, в рапорті від 02 червня 2023 року та безпосередньо з оскаржуваній постанові суду від 19 червня 2023 року.
Окрім того, пояснення ОСОБА_2 від 29 травня 2023 року містять лише опис обставин, що на її думку, свідчать про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру щодо неї, проте усі ці обставини, про які зазначено в поясненнях, мали б бути підтверджені відповідними доказами, котрих матеріали справи немає. У зв`язку з чим пояснення ОСОБА_2 від 29 травня 2023 року у цій справі не доводять вину ОСОБА_1 .
Окрім того, на момент начебто вчинення домашнього насильства 29 травня 2023 року з боку ОСОБА_1 будь-яких термінових заборонних приписів не існувало, на час складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 з ОСОБА_2 від початку 2023 року не є особами, які проживали сім`єю, ніколи в шлюбі не перебували, спільного господарства не вели та не ведуть.
З огляду на викладене, захисник стверджує, що наведені судом першої інстанції докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, не свідчать поза розумним сумнівом про факт вчинення ОСОБА_1 29 травня 2023 року домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 .
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративні правопорушення та доводи апеляційної скарги, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.
Враховуючи обставини, наведені захисником у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 ,суддя апеляційного суду вважає, процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення підлягає поновленню, оскільки його було пропущено з поважних причин. 
В матеріалах справи відсутні будь-які данні про належне повідомлення ОСОБА_1 про місце, дату та час судового розгляду (наявна в матеріалах справи судова повістка без підпису судді та даних про її вручення особі, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, не є доказом належного повідомлення).
В судовому засіданні Бориспільського міськрайонного суду Київської області 19 червня 2023 року  ОСОБА_1  присутнім не був та й не міг бути присутнім, зважаючи на те, що  з 02 червня 2023 року по 02 листопада 2023 року він відбував покарання у виді арешту в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань № 8», що підтверджується довідкою вказаної установи від 02 листопада 2023 року серії ЖИТ №1484302.
Матеріали справи не містять жодних даних про надсилання чи вручення ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови. 
Твердження захисника про час, коли їй та ОСОБА_1 стало відомо про існування оскаржуваної постанови матеріалами справи не спростовується.
За таких обставин суддя апеляційного суду вважає за можливе поновити захиснику строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_1  .
Щодо доводів апеляційної скарги захисника про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, то вони заслуговують на увагу.
Так, обґрунтовуючи висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення,  передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, суддя послався на докази, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, довідці про повідомлення ОСОБА_2 до поліції форми АРМ 102, протоколі прийняття усної заяви ОСОБА_2 і її поясненнях від 29 травня 2023 року та рапорті інспектора поліції Бориспільського РУП ГУНА в Київській області від 02 червня 2023 року.
Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення може містити докази у справі про адміністративне правопорушення, проте у цій справі протокол про адміністративні правопорушення від 02 червня 2023 року серії ВАБ № 974315, складений щодо ОСОБА_1 , не містить жодних доказів на підтвердження обставин, викладених у протоколі щодо подій 29 травня 2023 року. 
Суддя апеляційного суду вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_1 не міг бути присутнім при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки у протоколі зазначено, що протокол складено 02 червня 2023 року у м. Бориспіль, а ОСОБА_1 з 02 червня 2023 року по 02 листопада 2023 року перебував в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань № 8», відбуваючи покарання у виді арешту за вироком суду, що підтверджується довідкою вказаної установи від 02 листопада 2023 року.
За таких обставин складання протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності, є істотним порушення прав такої особи, а сам протокол містить дані, які не відповідають дійсності.
Також суддя апеляційного суду погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про те, що 02  червня 2023 року інспектор поліції Бориспільського РУП ГУНП в Київській області не міг провести профілактичну бесіду з ОСОБА_1 , який цього дня перебував в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань№ 8», а тому відповідний рапорт працівника поліції від 02 червня 2023 року не можна вважати допустимим доказом.
У довідці форми АРМ 102  зазначено, що 29 травня 2023 року о 20.07 до поліції надійшло повідомлення від ОСОБА_2 про те, що буянить її співмешканець ОСОБА_1 , місцем події зазначено АДРЕСА_1 .  
Проте вказана у цій довідці інформація суперечить даним протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від ОСОБА_2 , складеному 29 травня 2023 року, та поясненнях ОСОБА_2 від 29 травня 2023 року. 
Так, у своїх заяві та поясненнях ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_2 , вказувала на те, що у неї виник конфлікт з її сусідом ОСОБА_1 , який мешкає за адресою АДРЕСА_1 , який прийшов до заявниці у стані алкогольного сп`яніння, нецензурно обзивав та ображав заявницю. 
Отже, згідно із заявою та поясненнями конфлікт відбувся в с. Іванків,  по вул. Бродівська, 4, а не по АДРЕСА_1 , як це зазначено  у довідці форми АРМ 102, протоколі про адміністративне правопорушення, та врешті у постанові судді районного суду.  
Окрім того, у заяві та поясненнях ОСОБА_2 не вказувала на те, що ОСОБА_1 був є чи її співмешканцем, як про це також зазначено у довідці форми АРМ 102, протоколі про адміністративне правопорушення та в оскаржуваній постанові судді районного суду.
Сам ОСОБА_1 вказує на те, що він не перебував у шлюбі з ОСОБА_2 та заперечує те, що він був її співмешканцем.
Матеріали справи не містять будь-яких доказів, якими можна було б спростувати твердження ОСОБА_1 про відсутність між ним та ОСОБА_2 стосунків, як між особами, зазначеними у п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року № 2229-VІІІ  (члени сім`ї,  родичі, колишні чи теперішні подружжя або інші особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою). 
За таких обставин в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.
 Окрім того, матеріали справи не містять інших, окрім заяви та пояснень ОСОБА_2 , доказів на підтвердження обставин, викладених в оскаржуваній постанові судді районного суду щодо дій, вчинених ОСОБА_1 стосовно до ОСОБА_2 , внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.
За таких обставин суддя апеляційного суду вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.     173-2 КУпАП, відтак постанову судді Бориспільського  міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 необхідно скасувати із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
 
На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
 
п о с т а н о в и в :
 
Поновити захиснику Селецькій О.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року щодо ОСОБА_1 .
 
Апеляційну скаргу захисника Селецької О.В.  задовольнити.
 
Постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 червня 2023 року про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу у зв'язку з відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.
 
Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду                          В.В. Ковальська

Справа №359/5507/23
Провадження №33/827/4792/2024              
Головуючий у І інстанції Ткаченко Д.В.
Доповідач Ковальська В.В.