ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 грудня 2024 року           справа №200/6687/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 200/6687/24 (головуючий суддя І інстанції – Голубова Л.Б.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                    ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати рішення від 15.08.2024 за № 163750029822 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (Списки № 1,2);
- зобов`язати повторно розглянути заяву від 07.08.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (Списки № 1, № 2) із зарахуванням до пільгового стажу роботи періодів:
- за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” період роботи з 04.01.1999 по 29.03.2001 на Краматорському металургійному заводі імені Куйбишева в мартенівському цеху газівником 5 розряду, відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 03.07.1989;
- за Списком № 2, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” період роботи з 30.03.2001 по 16.05.2001 у ВАТ “Краматорський металургійний завод імені В.В. Куйбишева” в ТЕЦ-ПВС машиністом котлів, відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 03.07.1989.
В обґрунтування позову зазначив, що 07.08.2024 позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно з п. 1 ч. 2 та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.
Рішенням Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області № 163750029822 від 15.08.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії з підстав відсутності необхідного пільгового стажу.
Відповідачем не враховано до пільгового стажу період роботи з 04.01.1999 по 29.03.2001 на Краматорському металургійному заводі імені Куйбишева в мартенівському цеху газівником 5 розряду, з 30.03.2001 по 16.05.2001 у ВАТ “Краматорський металургійний завод імені В.В. Куйбишева” в ТЕЦ-ПВС машиністом котлів в зв`язку з не проведенням атестації робочих місць за період роботи з 04.01.1999 по 16.05.2001.
Рішення відповідача є протиправним.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 163750029822 від 15.08.2024 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (Списки № 1, 2).
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.08.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пунктів 1, 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (Списки № 1, № 2), зарахувавши до пільгового стажу роботи періоди: 
- за Списком № 1, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч.2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” період роботи з 04.01.1999 по 29.03.2001 на Краматорському металургійному заводі імені Куйбишева в мартенівському цеху газівником 5 розряду, відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 03.07.1989;
- за Списком № 2, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” період роботи з 30.03.2001 по 16.05.2001 у ВАТ “Краматорський металургійний завод імені В.В. Куйбишева” в ТЕЦ-ПВС машиністом котлів, відповідно до трудової книжки НОМЕР_1 від 03.07.1989.
Вирішено питання судових витрат по справі.
Не погодившись з судовим рішенням відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. 
Обґрунтування апеляційної скарги.
Згідно з наданими документами, вік заявника на дату звернення 52 роки 7 місяців 24 дні, страховий стаж 31 рік 6 місяців 26 днів, з урахуванням кратності - 37 років 3 місяців 9 днів. 
За результатами розгляду документів, доданих до заяви, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 від 03.07.1989, до страхового стажу зараховано всі періоди роботи з врахуванням даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5).
Стаж роботи позивача за Списком № 1 становить 6 років 5 місяців 29 днів. До пільгового стажу зараховано періоди роботи, згідно рішення Комісії, що діє при Головному управлінні Пенсійного фонду України в області з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах від 31.07.2024 № 68.
Комісією при розгляді документів ОСОБА_1 було встановлено наступне: згідно копії наказу Краматорського металургійного заводу ім. Куйбишева від 04.01.1994 № 1 “Про результати атестації робочих місць” та Переліку робочих місць, професій i посад працівників, яким підтверджено право на пільгову пенсію за Списками № 1 i № 2, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 1 “газовику мартенівського цеху”, за Списком № 2 “машиністу котлів ТЕЦ-ПВС (теплоелектроцентраль-парово-повітродувна станція)”; згідно копії наказу BAT “Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева” від 10.01.2001 № 12a “Про продовження терміну атестації робочих місць” продовжено термін дії раніше проведеної атестації робочих місць до 01.12.2001.
Пунктом 11 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 № 18-1, та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 за № 1231/13105, передбачено, що для підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах a6o за вислугу років, до заяви додаються, зокрема, копії документів про проведення атестації робочих місць. 
Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. 
Комісією вирішено підтвердити ОСОБА_1 період роботи, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 06.07.1992 по 03.01.1999, відмовити позивачу в підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 04.01.1999 по 29.03.2001 та періоду роботи, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 30.03.2001 по 16.05.2001, в зв`язку з відсутністю відомостей про атестацію робочих місць за період роботи з 04.01.1999 по 16.05.2001.
Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи. 
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП “Діловодство спеціалізованого суду”.
Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему “Електронний суд” матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.
Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі “Електронний суд”.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.
Фактичні обставини справи.
ОСОБА_1 є громадянином України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_2 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
07.08.2024 позивач, досягнувши 52-річного віку, звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пільгової пенсії згідно з п. 1-2 ч. 2 ст. 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області № 163750029822 від 15.08.2024, яке розглянуло заяву позивача за принципом екстериторіальності, відмовлено у призначенні пенсії з підстав неврахування до пільгового стажу періоду роботи з 04.01.1999 по 29.03.2001 на Краматорському металургійному заводі імені Куйбишева в мартенівському цеху газівником 5 розряду та періоду роботи з 30.03.2001 по 16.05.2001 у ВАТ “Краматорський металургійний завод імені В.В. Куйбишева” в ТЕЦ-ПВС машиністом котлів з підстав не проведення атестації робочих місць за період роботи з 04.01.1999 по 16.05.2001.
На підставі аналізу наданих документів відповідачем підтверджено позивачу період роботи, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 06.07.1992 по 03.01.1999, проте відмовлено в підтвердженні періоду роботи, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 04.01.l999 по 29.03.2001 та періоду роботи, передбаченої пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 30.03.2001 по 16.05.2001, в зв`язку з відсутністю відомостей про атестацію робочих місць за період роботи з 04.01.1999 по 16.05.2001.
В трудовій книжці позивача НОМЕР_1 наявні записи щодо періодів роботи позивача з 04.01.1999 по 29.03.2001 на Краматорському металургійному заводі імені Куйбишева в мартенівському цеху газівником 5 розряду та з 30.03.2001 по 16.05.2001 у ВАТ “Краматорський металургійний завод імені В.В. Куйбишева” в ТЕЦ-ПВС машиністом котлів.
Наказом Краматорського металургійного заводу ім. Куйбишева від 04.01.1994 № 1 “Про результати атестації робочих місць” та переліку робочих місць, професій і посад працівників, підтверджено право на пільгову пенсію за Списком № 1 “Газовику мартенівського цеху”, за Списком № 2 “машиністу котлів ТЕЦ-ПВС (теплоелектроцентраль-парово-повітродувна станція)”.
Наказом ВАТ “Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева” від 10.01.2001 № 12-а продовжено термін атестації робочих місць до 01.12.2001.
Наказом ВАТ “Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева” від 29.11.2002 № 334 затверджено висновки атестації робочих місць за умовами праці.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що наданими документами підтверджено наявність результатів атестації робочого місця позивача за умовами праці, за якими позивач має право на пільгове обчислення спірних періодів.
Оцінка суду.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
На підставі пункту 2 розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058 пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовам праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та трудового стажу, передбаченого Законом України “Про пенсійне забезпечення” (далі - Закон № 1788).
Відповідно до пункту “а” частини першої статті 13 Закону № 1788 працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Згідно з частиною другою статті 114 Закону № 1058 за відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу роботи з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року – не менше 24 років у чоловіків.
На підставі статті 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).
Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з пунктом 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
На підставі пункту 17 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливості їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі.
Таким чином, уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
З метою забезпечення соціального захисту та належного пенсійного забезпечення працівників, зайнятих на підземних роботах, роботах з особливо шкідливими й особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, наказом Міністерства праці та соціальної політики від 18.11.2005 № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Порядок № 383).
Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Згідно з пунктом 4.2. Порядку № 383 результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу наданому підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому згідно з Порядком проведення атестації та розробленими на виконання постанови № 442, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 01 серпня 1992 року (який набрав чинності 21 серпня 1992 року) Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).
Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.
Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.
Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.
За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.
Необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у списку № 1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці. Документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.
Наданими позивачем доказами - трудовою книжкою НОМЕР_1 , наказами Краматорського металургійного заводу ім. Куйбишева від 04.01.1994 № 1 “Про результати атестації робочих місць”, ВАТ “Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева” від 10.01.2001 № 12-а «Про продовження терміну атестації робочих місць до 01.12.2001, ВАТ “Краматорський металургійний завод ім. Куйбишева” від 29.11.2002 № 334 «Про затвердження висновки атестації робочих місць за умовами праці» підтверджено пільговий характер роботи позивача з 04.01.1999 по 29.03.2001 на Краматорському металургійному заводі імені Куйбишева в мартенівському цеху газівником 5 розряду та за Списком № 2 з 30.03.2001 по 16.05.2001 у ВАТ “Краматорський металургійний завод імені В.В. Куйбишева” в ТЕЦ-ПВС машиністом котлів.
Отже, зазначені періоди мають бути враховані до пільгового стажу позивача.
Крім того, суд зауважує, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року в справі № 520/15025/16-а сформувала правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у спорах цієї категорії у подібних правовідносинах, а саме:
«особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками, які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.
особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2, відповідно до пункту «б» статті 13 Закону № 1788-XII.»
Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та Списком № 2.
При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці.
Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.
Таким чином, не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.
Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.
Як визначено пунктами 3 та 8 частини шостої статі 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, а також типові справи.
Згідно з пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Таким чином зазначена справа відноситься до справ незначної складності, тому судове рішення за наслідками апеляційного розгляду в цій справі касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                  ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 200/6687/24 – залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 жовтня 2024 року у справі № 200/6687/24 – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 12 грудня 2024 року є остаточною та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених ст. 328 КАС України.
Повне судове рішення складено12 грудня 2024 року.

Головуючий суддя                                                            І.Д. Компанієць

Судді                                                                                А.В. Гайдар

                                                                                              Е.Г. Казначеєв