ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 жовтня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 280/3907/24	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Шлай А.В. (доповідач),
                               суддів:  Кругового О.О., Божко Л.А.,        
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області на рішення Запорізького  окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 р. (суддя Татаринов Д.В) в адміністративній справі №280/3907/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                      
                                         В С Т А Н О В И В:

                     ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив: 
          - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, яка виразилась у невиплаті йому за період з 01 січня 2016 р.  по 28 лютого 2018 р. індексації грошового забезпечення, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 р.;
          - зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області нарахувати та виплатити йому за період з 01 січня 2016 р.  по 28 лютого 2018 р. індексацію грошового забезпечення, включно із застосуванням місяців для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базових місяців) - січень 2008 р., відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078, і одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються і грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 р. № 44, з урахуванням раніше виплачених сум;
          - визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, яка виразилась у ненарахуванні та невиплаті йому за період з 01 березня 2018 р. по 28 грудня 2019 р. індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до приписів абзаців 3,4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету 
Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у фіксованій величині 4 426,48 грн. в 
місяць;
          - зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Запорізькій області нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 р.  по 28 грудня 2019 р., відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 у фіксованій величині 4 426,48 грн. в місяць, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від  15 січня 2004 р.  № 44, з урахуванням раніше виплачених сум.
        В обґрунтування позовних вимог вказав про протиправну бездіяльність відповідача в частині не нарахування та не виплати йому за період проходження служби суми індексації грошового забезпечення в належному розмірі.
          Ухвалами Запорізького окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 р. відмовлено у задоволенні клопотання Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області  про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду; визнано поважними причини пропуску строку звернення ОСОБА_1 із позовом, відкрито провадження за позовною заявою ОСОБА_1 та призначено розгляд справи у спрощеному позовному провадженні.            
          Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 р.,  позов ОСОБА_1 задоволено  частково. Суд визнав протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, яка виразилась у не нарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 за період з 01 березня 2018 р.  по 28 грудня 2019 р. індексації грошового забезпечення в повному розмірі, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078 у фіксованій величині 4 460,61 грн. в місяць та зобов`язав Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Запорізькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 р.  по 28 грудня 2019 р. в повному розмірі, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. № 1078 у фіксованій величині 4 460,61 грн. в місяць, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог суд відмовив. 
          Рішення суду першої інстанції оскаржено в апеляційному порядку Головним управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області, яке  посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити повністю у задоволенні позову ОСОБА_1 .          
          В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що з моменту звільнення позивач був обізнаний про розмір свого грошового забезпечення, та у разі незгоди з нарахованими сумами, повинен був у тримісячний строк, з урахуванням положень статті 233 КЗпП України в редакції з 19 липня 2022 р. звернутися до суду. Також вказано про відсутність правових підстав для здійснення нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення, із застосуванням в період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. базового  місяця  - січень 2008 р.
          Письмовий відзив на апеляційну  скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив. 
          Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до положень статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
          
          Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка рішення здійснюється в межах доводів та вимог апеляційних  скарг, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.          
           Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні  Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області. На адвокатський запит представника ОСОБА_1  від 30 січня 2024 р. відповідачем листом від 09 лютого 2024 р. № 53 001-719/53 08 повідомлено, що під час проходження служби позивач отримував грошове забезпечення у відповідності до постанови № 704, при звільненні отримав атестат, із заявою про здійснення розрахунку індексації грошового забезпечення з урахуванням базового місяця – січень 2008 р.  за період з 01 січня 2016 р.  по 01 березня 2018 р.  та базового місяця – березень 2018 р.  за період з 01 березня 2018 р. позивач не звертався, а тому надати копію вищезазначеного розрахунку не має можливості. Згідно наданої відповідачем довідки від 27 травня 2024 року № 187 індексація грошового забезпечення проводилася та виплачувалася позивачу у період січня по грудень 2016 р., базовий місяць за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. – січень 2008 р., з 01 березня 2018 р.  по 28 грудня 2019 р. – березень 2018 р.
          При прийнятті оскарженого рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідачами нараховано та виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення в період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р., із застосування базового місяця - січень 2008 р., однак  незаконно не нараховано та не виплачено індексацію в період з  01 березня 2018 р. по 28 грудня 2019 р. з урахуванням п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1078 від 17 липня 2003 р. 
          В частині доводів апеляційної скарги щодо порушення позивачем строку звернення до суду з позовними вимогами слід зазначити наступне.
          Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
          Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк (частина 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).
          Частиною 3 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України  встановлено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
          Частина 2 статті 233 КЗпП України в редакції до липня 2022 р. передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник може звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, без обмеження будь-яким строком.
          Станом на дату звернення ОСОБА_1 до суду з відповідним позовом  (30 квітня 2024 р.) редакція статті 233 КЗпП України більше не передбачає звернення до суду з позовом про стягнення заробітної плати, без обмеження будь-яким строком. Водночас, частина перша даної статті визначає, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
          Із заявою про вирішення трудового спору у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні він має право звернутися  у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116). 
          За змістом статті 234 КЗпП України у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233 цього Кодексу, суд може поновити ці строки, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.
          Як вбачається з наявних в матеріалах справи письмових доказів, наказом №502 о/с від 27 грудня 2019 р. ОСОБА_1 звільнено з посади командира відділення 28 ДПРЧ  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області. 
           03 січня 2020 р. Головним  управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області складено грошовий  атестат №3, в якому міститься інформація про  суми грошового забезпечення ОСОБА_1 станом 28 грудня  2019 р. (а.с.15). 
          На поданий представником ОСОБА_1 адвокатський запит Головним  управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області листом від 09 лютого 2024 р. відмовило у наданні розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. та з 01 березня 2018 р. (а.с.13,14). 
           Розрахунок  нарахованої та виплаченої ОСОБА_1 індексації за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. та з 01 березня 2018 р. Головним  управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області надано лише разом з відзивом на позовну заяву. 
          Оскільки грошовий атестат №3 не містить інформацію  про нараховані та виплачені ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. та з 01 березня 2018 р., суд апеляційної інстанції не погоджується з доводами  відповідача, що саме з моменту звільнення, позивач був обізнаний про розмір свого грошового забезпечення в повному обсязі, та у разі незгоди з нарахованими сумами, повинен був у тримісячний строк, як встановлено статтею 233 КЗпП України в редакції з 19 липня 2022 р. звернутися до суду.
          Звернувшись до суду з позовними вимогами 30 квітня 2024 р., позивач не порушив встановлений статтею 233 КЗпП України строк.           
          Доводи апеляційної скарги в частині відсутності підстав для нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення, із застосуванням в період з 01 січня 2016 р. по 28 лютого 2018 р. базового  місяця  - січень 2008 р. є безпідставними, враховуючи відмову судом першої інстанції у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в цій частині. 
          Водночас, звертаючись до суду апеляційної інстанції з вимогою скасувати рішення суду першої інстанції та у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, Головним  управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області в апеляційній скарзі не вказано жодного доводу, стосовно незаконності зробленого судом висновку щодо наявності підстав для нарахування та виплати позивачу за період з 01 березня 2018 р.  по 28 грудня 2019 р.  індексації  грошового забезпечення відповідно до приписів пункту 5 "Порядку проведення індексації грошових доходів населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078 у фіксованій величині 4 460,61 грн.
          Відповідно до пункту 5 Порядку № 1078 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2015 р. № 1013, яка застосовується з 01 грудня 2015 р. визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
          Згідно з пунктом 5 Порядку №1078 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2018 р. № 141, яка набула чинності 15 березня 2018 р., у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у пункті 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення. Сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу. Якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу. У разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.
          Постановою Кабінету Міністрів України №704  від 30 серпня 2017 р., яка набрала чинності починаючи з 01 березня 2018 р., затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців рядового та начальницького складу.
          Верховним Судом від 23 березня 2023 р. у справі №400/3826/21, від 20 червня 2024 р. у справі №620/14086/23 вказано про необхідність здійснення судами розрахунку сум індексації - різниці. 
          Як вбачається з наявної в матеріалах справи довідки про розмір грошового  забезпечення ОСОБА_1 , у лютому 2018 р. його грошове забезпечення становило  7 154,07 грн., у березні  7 156,61 грн. Тобто в березні грошовий дохід позивача збільшився на 2,54  грн.  (7 156,61 грн. - 7 154,07 грн.) 
          У березні 2018 р. прожитковий мінімум складав 1 762,00 грн., величина приросту споживчих цін – 253,30%.
          Відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 %.
          Отже, сума індексації розраховується наступним чином: прожитковий мінімум, встановлений для працездатних осіб станом на 01 березня 2018 р. помножений на величину приросту споживчих цін та поділений на 100 (1 762 грн. х 253,30 / 100 = 4 463,15 грн.).
          Відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу наступним чином: 4 463,15 грн. – 2,54 грн. = 4 460, 61 грн. 
          З урахуванням того, що підвищення грошового доходу позивача у березні 2018 р. (2,54 грн.), не перевищило розмір індексації, який мав бути виплачений у березні 2018 р.  (4 463,15 грн.), позивач має право на отримання з 01 березня 2018 р. по  28 грудня 2019 р.  сталого щомісячного розміру індексації відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку №1078. 
          Такий розрахунок фіксованої індексації наведено Верховним Судом, у тому числі, у постанові від 04 квітня 2024 р. у справі №160/4155/22.
          Колегія суддів звертає увагу, що до розрахунку підвищення грошового забезпечення Верховним Судом включені усі види грошового забезпечення, окрім разових, тобто щомісячні премії, надбавка за виконання особливо важливих завдань, щомісячні додаткові грошові винагороди та інші. 
          Зважаючи на те, що доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, підстави для скасування оскарженого рішення суду, передбачені статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
          Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                           П О С Т А Н О В И В:

          Апеляційну скаргу  Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Запорізькій області - залишити без задоволення.
          Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 липня 2024 р. в адміністративній справі №280/3907/24  - залишити без змін. 
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 22 жовтня 2024 р.               і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.     

Головуючий - суддя                                                                      А.В. Шлай 

                               суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко