ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 385/1763/23
провадження № 61-7913св24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ігнатенка В. М. (суддя-доповідач), Ситнік О. М., Фаловської І. М.,
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 ,
відповідач - Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника Акціонерного товариства «ПриватБанк» Істамової Ірини Володимирівни на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року у складі колегії суддів:             Дьомич Л. М., Головань А. М., Дуковського О. Л.,
ВСТАНОВИВ:
Описова частина
Короткий зміст позовних вимог
У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк»), в якому просила визнати неправомірними дії АТ КБ «Приватбанк» щодо проведення зняття 29 травня 2023 року о 21 год 20 хв та о 21 год 21 хв з карткового рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), відкритого на ім`я ОСОБА_1 кредитних коштів на загальну суму 20 800,00 грн та зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» повернути на картковий рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), що відкритий на ім`я ОСОБА_1 , грошові кошти в сумі 20 800,00 грн.
В обґрунтування позову позивач посилалась на те, що між сторонами укладений кредитний договір. 29 травня 2023 року о 21 год 20 хв невідома особа шахрайським способом зняла з її кредитної картки 10 400 грн, а о 21 год 21 хв - ще 10 400 грн. Про списання коштів вона дізналась о 24 год 22 хв та одразу звернулась до чергового оператора АТ КБ «ПриватБанк» за номером 3700 з проханням заблокувати картку. Їй було повідомлено, що картку заблоковано. В подальшому було встановлено, що кошти зняті в банкоматі за адресою: АДРЕСА_1 . 01 червня 2023 року вона звернулась до правоохоронних органів із заявою про вчинення відносно неї  шахрайських дій, відомості за її заявою 01 червня 2023 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 190 КК України. На даний час АТ КБ «ПриватБанк» не надає їй кредитних коштів. Вважає дії відповідача щодо несанкціонованого зняття коштів на загальну суму 
20 800 грн неправомірними та просить зобов`язати відповідача повернути дану суму на її картковий рахунок.
Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій і мотиви їх ухвалення
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 
19 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано неправомірними дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо проведення зняття 
29 травня 2023 року о 21 год 20 хв та о 21 год 21 хв з карткового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_1 кредитних коштів на загальну суму 
20 800, 00 грн та зобов`язано відповідача повернути на картковий рахунок позивача грошові кошти в сумі 20 800,00 грн.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 
АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, суд апеляційної інстанції зазначив про пропуск заявником строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. Апеляційний суд зазначив, що відповідно до довідки про доставлення електронного документа, ухвала Кропивницького апеляційного суду від 28 лютого 2024 року (про повернення апеляційної скарги) доставлена до електронного кабінету АТ КБ «ПриватБанк» 29 лютого 2024 року о 16 годині 04 хвилині. Вдруге з апеляційною скаргою банк звернувся до суду 20 березня 2024 року. АТ КБ «ПриватБанк» не довело, що у цій справі можливість невідкладного повторного подання апеляційної скарги не мала суб`єктивного характеру. 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала
27 травня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк»засобами поштового зв`язку направило до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року.
У касаційній скарзі заявник, посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд, відмовляючи 
АТ КБ «ПриватБанк» у відкритті апеляційного провадження, не врахував, що пропуск строку на апеляційне оскарження не перевищує річний строк та, на думку банку, є незначним.
Також АТ КБ «ПриватБанк», як на поважну причину пропуску строку на апеляційне оскарження, посилається на введення на території країни воєнного стану та мобілізацію до лав Збройних Сил України співробітників банку.
Позиція інших учасників справи
Інші учасники справи не скористалися своїми правами на подання до суду касаційної інстанції відзиву на касаційну скаргу протягом строку, встановленого в ухвалі про відкриття касаційного провадження.
Провадження у суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2024 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою АТ КБ «ПриватБанк» на ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року, витребувано справу із суду першої інстанції.
23 липня 2024 року справа надійшла до Верховного Суду.
Встановлені судом апеляційної інстанцій обставини справи
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року задоволено позов ОСОБА_1 до АТ КБ «ПриватБанк» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.
18 січня 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» вперше подало до Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року залишено без руху. Запропоновано заявнику протягом десяти календарних днів з дня отримання ухвали сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 лютого 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року визнано неподаною та повернуто у зв`язку із неусуненням недоліків.
20 березня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» вдруге подало до апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.
В апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просило поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. В обґрунтування заявленого клопотання вказує, що 29 лютого 2024 року Кропивницьким апеляційним судом винесено ухвалу, якою апеляційну скаргу 
АТ КБ «ПриватБанк» повернуто скаржнику, у зв`язку з не усуненням у встановлений судом строк недоліків апеляційної скарги. 08 лютого 2024 року банк отримав ухвалу суду апеляційної інстанції від 06 лютого 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху та цього ж дня здійснив доплату судового збору, однак, докази усунення недоліків апеляційної скарги помилково скеровано до суду першої інстанції. 
Оскільки відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви, та враховуючи усунення скаржником недоліків апеляційної скарги, просить поновити строк на апеляційне оскарження рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху. Запропоновано у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали надати до апеляційного суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також докази на підтвердження відповідних обставин.
У межах встановленого строку заявник подав до апеляційного суду заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначав, що вперше апеляційна скарга була подана до суду апеляційної інстанції у строк, встановлений частиною першої статті 354 ЦПК України. Ухвалу про повернення апеляційної скарги від 29 лютого 2024 року отримано банком 
08 березня 2024 року, що підтверджується копією конверту. Після з`ясування обставин, пов`язаних з поверненням скарги, скаржником у найкоротший строк повторно подано її до апеляційного суду.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 
АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.
Мотивувальна частина
Позиція Верховного Суду
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного  оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
У частинах першій та другій статті 400 ЦПК України визначено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
Верховний Суд вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
Мотиви, якими керується Верховний Суд, та застосовані норми права
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається 
ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
У статті 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно із частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Застосування передбачених цією нормою правил залежить від виду процесуального строку. У разі, коли процесуальна дія не вчинена у межах строку, встановленого законом, суд може поновити його, якщо строк пропущено з причин, визнаних судом поважними.
Статтею 354 ЦПК України передбачено, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Відповідно до частин третьої та четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судовий розгляд.
Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.
Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.
Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.
Європейський Суд з прав людини зауважив, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, у тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із цим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «DeGeouffre dela Pradellev. France» від 16 грудня 1992 року).
Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.
Так, у параграфі 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Аналогічні висновки викладені Європейським судом з прав людини й у рішеннях у справах «Науменко проти України» від 09 листопада 2004 року, «Полтораченко проти України» від 18 січня 2005 року та «Тімотієвич проти України» від 8 листопада 2005 року.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 18 січня 2023 року 
АТ КБ «ПриватБанк» вперше подало до Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 06 лютого 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року залишено без руху.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 28 лютого 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року визнано неподаною та повернуто.
20 березня 2024 року АТ КБ «ПриватБанк» вдруге подало до Кропивницького апеляційного суду апеляційну скаргу на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.
У поданій апеляційній скарзі АТ КБ «ПриватБанк» просило суд поновити строк на апеляційне оскарження рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.
Клопотання мотивовано тим, що ухвалу суду апеляційної інстанції 
від 06 лютого 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху 
АТ КБ «ПриватБанк» отримало 08 лютого 2024 року та в цей же день сплатило судовий збір, однак платіжний документ було помилково скеровано до суду першої інстанції. Тому, ухвалою від 28 лютого 2024 року апеляційну скаргу було визнано неподаною та повернуто. Оскільки відповідно до частини сьомої статті 185 ЦПК України повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, АТ КБ «ПриватБанк» просить поновити йому строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції. 
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 24 квітня 2024 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» залишено без руху. Запропоновано у десятиденний строк з дня отримання копії ухвали надати до апеляційного суду обґрунтовану заяву про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, а також докази на підтвердження відповідних обставин.
Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідно до усталеної позиції, якої дотримується Верховний Суд у подібних випадках, сам по собі факт повернення апеляційної скарги не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення. При вирішенні питання про поважність наведених скаржником причин, суд має враховувати також і ті обставини, які стали підставою для повернення апеляційної скарги, а також період часу, який сплив з моменту, коли особа дізналась про відповідне рішення суду.
У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження отримання 
АТ КБ «ПриватБанк» ухвали від 28 лютого 2024 року про повернення апеляційної скарги, яка подана вперше. Вказане позбавляє апеляційний суд можливості з`ясувати обставини щодо вжиття АТ КБ «ПриватБанк» усіх можливих та залежних від нього дій щодо повторного подання апеляційної скарги у розумний строк після її повернення.
На виконання ухвали Кропивницького апеляційного суду від 24 квітня 
2024 року АТ КБ «ПриватБанк» подало клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.
Клопотання мотивовано тим, що вперше з апеляційною скаргою банк звернувся до Кропивницького апеляційного суду з дотриманням строку, встановленого частиною першою статті 354 ЦПК України. Ухвалу про повернення апеляційної скарги від 29 лютого 2024 року банк отримав 
08 березня 2024 року. Після з`ясування обставин, пов`язаних з поверненням скарги, банк у найкоротший строк повторно подав її до суду апеляційного інстанції.
Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою 
АТ КБ «ПриватБанк» на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 19 грудня 2023 року.
Ухвалу суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідно до довідки про доставлення електронного документа, ухвала Кропивницького апеляційного суду від 28 лютого 2024 року доставлена до електронного кабінету АТ КБ «ПриватБанк» 29 лютого 2024 року о 16 годині 04 хвилині. Вдруге з апеляційною скаргою банк звернувся до суду 20 березня 2024 року. АТ КБ «ПриватБанк» не довело, що у цій справі можливість невідкладного повторного подання апеляційної скарги не мала суб`єктивного характеру, тобто не залежала від волевиявлення заявника. Пасивна поведінка АТ КБ «ПриватБанк» не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження.
З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
З таким висновком суду апеляційної інстанції погоджується і Верховний Суд.
Щодо доводів касаційної скарги про введення на території країни воєнного стану та мобілізації працівників АТ КБ «ПриватБанк» до лав Збройних Сил України, Верховний Суд зазначає наступне.
Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. АТ КБ «ПриватБанк таких обставин не вказало. А сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку.
Також не можна визнати поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції обсяг роботи та кадрове забезпечення АТ КБ «ПриватБанк».
Таким чином, суд апеляційної інстанції, встановивши, що апеляційна скарга подана з пропуском строку на апеляційне оскарження, обґрунтовано, відповідно до вимог статті 357 ЦПК України, відмовив у відкритті апеляційного провадження, оскільки підстави для поновлення строку на подачу апеляційної скарги були визнані неповажними, а у клопотанні не наведено інших поважних причин пропуску процесуального строку та не надано відповідних доказів.
Процесуальний строк апеляційного оскарження, встановлений ЦПК України, забезпечує оперативність цивільного судочинства, є дисциплінуючим фактором регламентації процесуальних дій учасників справи, спрямований на не зловживання процесуальними правами.
Доводи касаційної скарги, які зводяться до того, що заявником було наведено поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, на правильність висновку суду не впливають, оскільки спростовуються встановленими апеляційним судом обставинами.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.
За таких обставин суд касаційної інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції, оскільки суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають значення для правильного її вирішення, ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що згідно з частиною третьою 
статті 401 ЦПК України є підставою для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін. 
Щодо судових витрат
Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у судах першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.
Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства «ПриватБанк» залишити без задоволення.
Ухвалу Кропивницького апеляційного суду від 10 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді                                                                             В. М. Ігнатенко
О. М. Ситнік
І. М. Фаловська