ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2024 року
м. Київ
справа № 370/767/24
провадження № 61-10999св24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
заявник - комунальне підприємство «Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства» Макарівської селищної ради,
боржник -  ОСОБА_1 ,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Макарівського районного суду Київської області, у складі судді Косенко А. В., від 25 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: 
Ратнікової В. М., Кирилюк Г. М., Левенця Б. Б., від 02 липня 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
Інформація про рух справи та короткий зміст вимог заяви про скасування судового наказу
1.           29 лютого 2024 року комунальне підприємство «Макарівське виробниче управління житлово-комунального господарства» Макарівської селищної ради (далі - КП «Макарів ВУЖКГ») звернулося до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення боргу за житлово-комунальні послуги 
з ОСОБА_1 .
2.           06 березня 2024 року Макарівським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Макарів ВУЖКГ» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 16 961,34 грн та судовий збір 302,80 грн.
3.           18 березня 2024 року ОСОБА_1 подала до районного суду заяву про скасування вказаного судового наказу, посилаючись на те, що вимоги 
КП «Макарів ВУЖКГ» є необґрунтованими.
Короткий зміст оскаржуваних судових рішень
4.           Ухвалою Макарівського районного суду Київської області 
від 25 березня 2024 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 02 липня 2024 року, заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду на підставі частини шостої статті 170 ЦПК України.
5.           Суд першої інстанції вказав, що ОСОБА_1 , звертаючись до суду із заявою про скасування судового наказу в електронній формі 
з використанням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи, 
у порушення вимог пункту 7 частини першої статті 183 та частини сьомої статті 43 ЦПК України не додала до своєї заяви докази надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи, а саме КП «Макарів ВУЖКГ» копій поданих до суду документів.
6.           Апеляційний суд, погодившись із висновками суду першої інстанції, додатково вказав, що ОСОБА_1 при зверненні до районного суду не вказала відомості та не долучила докази відсутності у КП «Макарів ВУЖКГ» зареєстрованого електронного кабінету.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
7.           У касаційній скарзі  ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 25 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2024 року, направивши справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
8.           У липні 2024 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 25 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2024 року.
9.           Ухвалою Верховного Суду від 11 вересня 2024 року відкрито касаційне провадження, витребувано із суду першої інстанції матеріали справи, які 
у жовтні 2024 року надійшли до Верховного Суду.
10.        Протоколом повторного розподілу справи між суддями Верховного Суду від 01 жовтня 2024 року у зв`язку із звільненням у відставку судді ОСОБА_2 , суддею-доповідачем у справі визначено суддю Шиповича В. В.
11.        Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
12.        Підставою касаційного оскарження судових рішень заявниця зазначила порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права.
13.        Касаційну скаргу обґрунтовує тим, що суд першої інстанції, повертаючи заяву про скасування судового наказу, безпідставно вказав на необхідність надання доказів надсилання КП «Макарів ВУЖКГ» копій заяви про скасування судового наказу та доданих до неї матеріалів. З огляду на те, що КП «Макарів ВУЖКГ», звертаючись до суду із заявою про видачу судового наказу, не зазначило про наявність або відсутність у нього та боржника електронного кабінету, не додало до своєї заяви доказів направлення її копій з доданими матеріалами боржнику, повернення заяви про скасування судового наказу з аналогічних підстав є неспівмірним заходом.
Відзив на касаційну скаргу до Верховного Суду не надійшов
Фактичні обставини справи
14.        06 березня 2024 року Макарівським районним судом Київської області видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь КП «Макарів ВУЖКГ» заборгованість за житлово-комунальні послуги у сумі 16 961,34 грн та судовий збір 302,80 грн.
15.        18 березня 2024 року ОСОБА_1 через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему подала до суду заяву про скасування вказаного судового наказу.
16.        Згідно з відповіддю № 658524 про відсутність зареєстрованого електронного кабінету ЄСІКС від 29 березня 2024 року юридична особа з ідентифікаційним кодом 03346749 (КП «Макарів ВУЖКГ») не має зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі Електронний суд.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
17.        За змістом частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 
частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
18.        Згідно із частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
19.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
20.        Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
21.        У справі «Дія 97» проти України» (заява № 19164/04, рішення 
від 21 жовтня 2010 року) Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що процесуальні правила призначені для забезпечення належного відправлення правосуддя та дотримання принципу юридичної визначеності, а також, що учасники судового провадження повинні мати право розраховувати на те, що ці правила застосовуватимуться. Цей принцип застосовується до усіх - не лише до сторін провадження, але й до національних судів.
22.        Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
23.        Статтею 129 Конституції України визначено, що суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, зокрема забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
24.        Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
25.        ЄСПЛ, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, 
а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду (рішення ЄСПЛ у справах: «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року, заява № 39843/98; «Беллет проти Франції» від 04 грудня 1995 року, заява № 23805/94).
26.        Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
27.        Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.
28.        Розділ II ЦПК України «Наказне провадження» передбачає можливість звернення боржника до суду, який видав судовий наказ, із заявою про скасування такого судового наказу.
29.        За змістом частин третьої, п`ятої статті 170 ЦПК України заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 
5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.
30.        До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.
31.        У разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду (частина шоста статті 170 
ЦПК України).
32.        Відповідно до частини третьої статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.
33.        За змістом частини шостої статті 14 ЦПК України юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. 
34.        У розглядуваній справі суди попередніх інстанцій не звернули уваги, що приписами статті 170 ЦПК України, якими визначені вимоги до форми і змісту заяви про скасування судового наказу та строку її подання, не передбачено обов`язку боржника разом із заявою про скасування судового наказу надавати докази її надсилання іншим учасникам справи.
35.        Крім того, покладення на ОСОБА_1 , яка зареєструвала електронний кабінет і подала заяву про скасування судового наказу з використанням ЄСІКС, додаткового тягаря з направлення паперової копії заяви рекомендованим листом з описом вкладення на адресу КП «Макарів ВУЖКГ», яке зобов`язано зареєструвати електронний кабінет в силу вимог закону, є невиправданим і непропорційним. У такому випадку обов`язок інформування стягувача, шляхом направлення відповідної ухвали, постановленої за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу, покладається на суд.
36.        Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеним у постанові від 30 серпня 2024 року у справі № 908/3731/23.
37.        Колегія суддів відхиляє посилання апеляційного суду на те, що заява  ОСОБА_1 про скасування судового наказу не містить відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету КП «Макарів ВУЖКГ», оскільки ці обставини не були підставою для повернення судом першої інстанції заяви про скасування судового наказу. Крім того, аналогічні обставини не стали підставою і для повернення заяви КП «Макарів ВУЖКГ» про видачу судового наказу.
38.        Натомість на стадії апеляційного перегляду справи, ОСОБА_1 надала суду відомості щодо невиконання КП «Макарів ВУЖКГ» обов`язку зареєструвати електронний кабінет.
39.        З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов помилкового висновку про повернення заявиОСОБА_1 про скасування судового наказу.
40.        Відповідно до частини четвертої статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.
41.        Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).
42.        Зважаючи на викладене, Верховний Суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги із скасуванням оскаржених судових рішень та направлення справи на розгляд до суду першої інстанції.
Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу  ОСОБА_1 задовольнити.
2.           Ухвалу Макарівського районного суду Київської області від 25 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 02 липня 2024 року скасувати, справу направити на розгляд до суду першої інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді:  	Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович