ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
04 листопада 2024 року
м. Київ
справа № 205/6026/22 
провадження № 51-4033км24
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                                      ОСОБА_1 ,
суддів                                                                                  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: 
секретаря судового засідання                                     ОСОБА_4 , 
прокурора                                                                           ОСОБА_5 ,
захисника                                                                           ОСОБА_6 , 
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 червня 2024 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12022041690000759 за обвинуваченням
ОСОБА_7 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної  інстанцій обставини
Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2022 року ОСОБА_7 засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років. 
Згідно з вироком  ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він                        02 серпня 2022 року о 19:12, перебуваючи в приміщенні за адресою: АДРЕСА_2 , в умовах воєнного стану, маючи умисел на заволодіння чужим майном,  із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито заволодів золотими виробами ОСОБА_8 , спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 365 гривень.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 24 червня  2024 року вирок місцевого суду щодо  ОСОБА_7  залишено без зміни. 
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник указує, що суд апеляційної інстанції розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_7   без належного повідомлення обвинуваченого про апеляційний розгляд.
Вказує, що матеріали кримінального провадження містять повістку про виклик до суду обвинуваченого, яка адресована начальнику ДУ «Державна установа виконання покарань № 4», однак повідомлення чи розписки про отримання ОСОБА_7   повістки про виклик до суду апеляційної інстанції матеріали справи не містять.  
Стверджує, що він в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції просив відкласти розгляд провадження та викликати обвинуваченого ОСОБА_7 , однак суд апеляційної інстанції провів судовий розгляд за відсутності обвинуваченого, чим порушив права ОСОБА_7 . 
На думку захисника, апеляційний суд допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, а тому вважає, що ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.
Позиції учасників судового провадження
Захисник підтримав подану касаційну скаргу.
Прокурор заперечувала проти задоволення касаційної скарги захисника. 
Іншим учасникам судового провадження були направлені повідомлення про дату, час та місце касаційного розгляду, однак у судове засідання вони не з`явилися. Клопотань про його відкладення не надходило.
Мотиви Суду
За правилами ст. 438 КПК України підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
Виходячи з положень ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Доводи касаційної скарги захисника ОСОБА_6 щодо неналежного повідомлення про дату, час та місце розгляду судового засідання в суді апеляційної інстанції обвинуваченого ОСОБА_7 є обґрунтованими.
Відповідно до ч. 1 ст. 135 КПК України особа викликається до суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Згідно з положеннями ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений               ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вирок Ленінського районного суду                      м. Дніпропетровська від 01 листопада 2022 року.
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 08 грудня 2022 року було відкрито апеляційне провадження (а.п. 119).
За клопотанням обвинуваченого ОСОБА_7 у зв`язку з його мобілізацією на військову службу ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 14 березня 2023 року судове провадження було зупинено (а.п. 147-148).  
Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 13 травня 2024 року було поновлено апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 листопада 2022 року та призначено матеріали кримінального провадження до розгляду на 14:00               29 травня 2024 року (а.п. 165-166).
Повідомлення про дату та час розгляду було надіслано учасникам кримінального провадження, зокрема обвинуваченому ОСОБА_7 - на адресу ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» ( а.п. 167).
29 травня 2024 року за клопотанням захисника у зв`язку з його хворобою кримінальне провадження було відкладено на 10:30 24 червня 2024 року (а.п. 172). 
Повідомлення по наступну дату розгляду, а саме 24 червня 2024 року, апеляційним судом було також направлено на адресу ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» для вручення обвинуваченому ОСОБА_7 (а.п. 174).
Під час розгляду кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 був відсутній.
В ході дослідження матеріалів провадження будь-яких відомостей про те, що                 обвинувачений  ОСОБА_7 належним чином отримав повідомлення про час та місце розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції, колегією суддів касаційного суду не встановлено. 
Твердження апеляційного суду в оскаржуваній ухвалі про те, що обвинувачений ОСОБА_7 був повідомлений про апеляційний розгляд, є безпідставними й не підтверджуються жодним належним документом.
Матеріали кримінального провадження не містять даних про отримання обвинуваченим повістки про виклик в судове засідання апеляційного суду на 29 травня та/чи на 24 червня 2024 року. Будь-яких інших даних про належне повідомлення обвинуваченого ОСОБА_7 прочас апеляційного розгляду в матеріалах справи немає. 
Повідомлення, яке було направлено на адресу ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», не можна вважати належним повідомленням обвинуваченого, який утримується в цій установі, оскільки в матеріалах провадження відсутня його розписка про отримання цього повідомлення. Більше того, відсутні навіть відомості про направлення такого виклику до вказаної установи. 
З огляду на це колегія суддів вбачає, що апеляційний суд, розглядаючи кримінальне провадження, не перевірив, чи був обвинувачений належним чином повідомленийпро дату, час та місце апеляційного розгляду.
За таких обставин ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. 
При новому розгляді суду апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене й ухвалити законне і обґрунтоване рішення.
Крім цього, з вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від                                 01 листопада 2022 року вбачається, що вцьому кримінальному провадженні запобіжний захід відносно ОСОБА_7 не застосовувався. 
Апеляційний суд також не вирішував питання щодо обрання запобіжного заходу, а тому колегія суддів Верховного Суду не вбачає підстав для обрання ОСОБА_7 певного запобіжного заходу після скасування оскарженої ухвали апеляційного суду.
Керуючись положеннями ст. ст. 412, 419, 434, 436, 438, 441, 442 КПК України, Верховний Суд
ухвалив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_6   задовольнити частково.
Ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 24 червня  2024 року щодо ОСОБА_7  скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Постанова Верховного Суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.
 
Судді:
 
ОСОБА_1                                     ОСОБА_2                           ОСОБА_3