?
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 листопада 2024 року 
м. Київ
cправа №   912/1377/23 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду: Краснов Є. В. - головуючий, Волковицька Н. О., Мачульський Г. М.,
секретар судового засідання - Денисевич А. Ю.,
розглянувши заяву Фермерського господарства "Рис-К" про ухвалення додаткової постанови
у справі за позовом Фермерського господарства "Рис-К" до Держави Україна в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про стягнення 1  655  976,26 грн,
(сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, проте не скористалися правом направити представників для участі у судовому засіданні),
ВСТАНОВИВ:
Хронологія спору 
1.          Фермерське господарство "Рис-К" (далі - ФГ "Рис-К") звернулося до Господарського суду Кіровоградської області з позовом до Держави України в особі Головного управління Держгеокадастру в Кіровоградській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області) про стягнення з Державного бюджету України на свою користь збитків у вигляді упущеної вигоди на суму 1 655 976,26 грн. 
2.           15.11.2023 Господарський суд Кіровоградської області ухвалив рішення про задоволення позову, а 29.11.2023 - додаткове рішення про стягнення з Державного бюджету України на користь позивача судові витрати на загальну суму 63 690,64 грн, які складаються з витрат на сплату судового збору в розмірі 24 839,64 грн, витрат на підготовку експертних висновків у розмірі 8 634,00 грн та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 30 217,00 грн.
3.           20.03.2024 Центральний апеляційний господарський суд прийняв постанову про скасування цих судових рішень місцевого господарського суду та ухвалив нове - про відмову у позові та про відмову в задоволенні заяви ФГ "Рис-К" про ухвалення додаткового рішення. 
4.          У судовому засіданні 13.11.2024 за участю представників позивача та відповідача Верховний Суд ухвалив постанову, якою касаційну скаргу ФГ "Рис-К" задовольнив, постанову Центрального апеляційного господарського суду від 20.03.2024 скасував, а рішення Господарського суду Кіровоградської області від 15.11.2023 у справі №  912/1377/23 залишив в силі. 
Підстави для прийняття додаткової постанови
5.           18.11.2024 ФГ "Рис-К" звернулося до Верховного Суду із заявою, в якій просить стягнути на свою користь з Державного бюджету України витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 63    581,00 грн, а саме: витрати позивача на правничу допомогу в суді касаційної інстанції у сумі 32    080,00 грн та витрати позивача на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції у сумі 23    501,00 грн.
Позиція Верховного Суду 
6.          За змістом статті 244 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви.
7.          Згідно зі статтею 123 ГПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
8.          Слід зазначити, що предметом спору у даній справі є позовні вимоги ФГ "Рис-К" про стягнення з держави Україна в особі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області збитків (упущеної вигоди) у сумі 1 655 976,26 грн, завданих позивачу неправомірними діями відповідача - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, а саме, здійснення відповідачем поділу спірної земельної ділянки з порушенням положень статті 186 ЗК України (тобто завдання збитків внаслідок неправомірних дій органу державної влади). 
9.          При цьому у цій справі Верховний Суд, зокрема, дійшов до висновку про те, що спірні правовідносини сторін підпадають під правове регулювання норм статті 1173 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). 
10.          Згідно із статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
11.          Відповідно до частини другої статті 25 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їхніх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою у порядку, визначеному законом.
12.          Зокрема, згідно із підпунктом 2 пункту 9 розділу VI БК України відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, а також їхніх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень, здійснюється державою за рахунок коштів державного бюджету в межах бюджетних призначень за рішенням суду у розмірі, що не перевищує суми реальних збитків, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо для відшкодування такої шкоди необхідні додаткові кошти понад обсяг бюджетних призначень, в установленому законодавством порядку подаються відповідні пропозиції щодо внесення змін до закону про Державний бюджет України (рішення про місцевий бюджет) та/або виділення коштів з резервного фонду державного бюджету (місцевого бюджету).
13.          Отже, суб`єктом відшкодування завданої шкоди є держава, Автономна республіка Крим та орган місцевого самоврядування, а шкода відшкодовується за рахунок державного бюджету, бюджету Автономної республіки Крим, бюджетів органів місцевого самоврядування. 
14.          У частині другій статті 2 ЦК України встановлено, що учасниками цивільних відносин є: держава Україна, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, іноземні держави та інші суб`єкти публічного права.
15.          Відповідно до статей 170, 172 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Територіальні громади набувають і здійснюють цивільні права та обов`язки через органи місцевого самоврядування у межах їхньої компетенції, встановленої законом.
16.          Шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 ЦК України).
17.          Отже, держава бере участь як у приватних, так і публічних відносинах. Держава є відповідальною за ефективність тієї системи органів, що створені нею для виконання тієї чи іншої функції. У правових відносинах держава розглядається як цілісний орган, усі структурні підрозділи якого мають ефективно функціонувати. 
18.          При цьому тлумачення статей 2, 11, 170, 172, 1173 ЦК України дозволяє зробити висновок, що боржником у справах за позовом про відшкодування шкоди на підставі статті 1173 ЦК України є відповідний орган державної влади або місцевого самоврядування, який бере участь у справі як відповідач. 
19.          ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області є органом державної влади, який завдав шкоди та на якого поширюються правила, передбачені статтею 1173 ЦК України.
20.          Отже, у цій справі держава бере участь через відповідний орган державної влади - ГУ    Держгеокадастру у Кіровоградській області, який є фактичним відповідачем у справі. 
21.          Водночас, не зважаючи на те, що суб`єктом відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, місцевого самоврядування, є держава, проте розподіл судових витрат (судового збору та інших сум судових витрат) за позовами про відшкодування такої шкоди здійснюється між сторонами у справі з урахуванням приписів статті 129 ГПК України.
22.          Відповідно до частини першої статті 129 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
23.          Таким чином понесені позивачем у цій справі судові витрати (зокрема, витрат на професійну правничу допомогу) стягуються з відповідача, яким є ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області. 
24.          Покладання судових витрат саме на орган державної влади або місцевого самоврядування (відповідача у справі) відповідатиме положенням статей    2,    11,    170, 172,    1173 ЦК України, статті 25    БК України та статті 129 ГПК України, оскільки такі витрати не є збитками, відшкодування яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету    . 
25.          Відтак стягнення понесених позивачем судових витрат (зокрема, витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 63    581,00 грн) з Державного бюджету України, а не з відповідача - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області (як органу, неправомірними діями якого позивачу завдано збитки) не відповідає положенням статті 129 ГПК України. 
26.          При цьому Верховний Суд не наділений повноваженнями за позивача формулювати прохальну частину заяви про розподіл судових витрат. В іншому випадку вказане б призводило до порушення таких принципів господарського процесу, як змагальності та диспозитивності.
27.          Оскільки позивач просить Суд стягнути суми судових витрат саме з Державного бюджету України, а не з відповідача - ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, підстави для задоволення заяви позивача про ухвалення додаткової постанови у справі відсутні.
Керуючись статтями 123, 129, 240, 244, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Заяву Фермерського господарства "Рис-К" про ухвалення додаткової постанови залишити без задоволення.
Додаткова постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                    Є. В. Краснов

Суддя                                                                                                    Н. О. Волковицька

Суддя                                                                                                    Г. М. Мачульський