ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7973/24 Справа № 202/5718/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Слюсар Л. П. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого судді Єлізаренко І.А.
суддів Макарова М.О., Свистунової О.В.
за участю секретаря Попенко Ю.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скиби Віталія Володимировича на ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії посадових осіб державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Публічне акціонерне товариство "Фідобанк",- 

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.В. звернувся до суду із скаргою на дії посадових осіб державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ПАТ "Фідобанк".
В обґрунтування вимог скарги представник ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.В. посилався на те, що на примусове виконання виконавчого листа №2-1108/2011 від 17 листопада 2011 року, виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська, 04 жовтня 2012 року Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження НОМЕР_5 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Фідобанк" суми боргу в розмірі 264835 грн. 90 коп. З інформаційної довідки НОМЕР_9 від 12 березня 2024 року вбачається, 08 жовтня 2012 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Краснощоковим Л.В. у ВП НОМЕР_5 накладено арешт на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. Адвокат Скиба В.В. зазначає, на його заяву представника від 28 березня 2024 року на його адресу поштою надійшло письмове повідомлення №34724 від 10 квітня 2024 року, з якого вбачається, що при примусовому виконанні виконавчого листа №2-1108/2011 від 17 листопада 2011 року виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська, Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)  04 жовтня 2012 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_5 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ "Фідобанк"  суми боргу в розмірі 264835 грн. 90 коп., яке 28 жовтня 2015 року завершено на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (у зв`язку з тим, що не виявлено фізичну особу та майно). Також повідомлено, що вказане виконавче провадження знищено у зв`язку зі спливом строків зберігання. Представник ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.В. вказує, 18 квітня 2024 року він звернувся до Амур-Нижньодніпровського відділу  державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття вищевказаного арешту. 26 квітня 2024 року письмовим повідомленням за №40097 начальник Амур-Нижньодніпровського відділу  державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовив у задоволенні заяви на тій підставі, що боржник не надав докази про погашення боргу. З такою відмовою посадової особи представник боржника не погоджується, оскільки як вбачається виконавчий лист щодо боржника було повернуто стягувачу у зв`язку з завершенням виконавчого провадження, строк пред`явлення його до примусового виконання сплив, проте залишився чинним арешт майна боржника. Станом на день звернення представника боржника до відділу державної виконавчої служби із заявою про скасування арешту (18 квітня 2024 року) жоден виконавчий лист про стягнення із  ОСОБА_1  боргу на виконанні не перебуває, що підтверджується копією витягу із АСВП від 30 квітня 2024 року. У період з 28 жовтня 2015 року (повернення виконавчого листа стягувачу) до дня розгляду заяви про зняття арешту (18 квітня 2024 року) органами державної виконавчої служби не проводилися виконавчі дії з примусового виконання виконавчого листа. Також відсутні відомості про наявність будь-яких відкритих виконавчих проваджень, за якими ОСОБА_1 є боржником. Відсутність відкритого виконавчого провадження та знищення матеріалів виконавчого провадження за терміном зберігання свідчить про безпідставність продовження дії арешту. На підставі викладеного представник ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.В. просив суд визнати неправомірною дію посадової особи (начальника відділу Сергія Шевченка) Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пов`язану з відмовою зняти арешт та оголошення заборони на майно  ОСОБА_1 , накладений постановою від 08 жовтня 2012 року державним виконавцем Краснощоковим Л.В. в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_7, та яка викладена в листі № 40097 від 26 квітня 2024 року; зобов`язати начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сергія Шевченка зняти арешт та оголошення заборони на майно ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Краснощокова Л.В. від 08 жовтня 2012 року в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_7. 
Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії посадових осіб державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії, суб`єкт оскарження Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), стягувач ПАТ "Фідобанк", боржник ОСОБА_1 . 
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.В. просить ухвалу суду від 17 червня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення вимог скарги  ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин у справі, неправильне застосування норм матеріального права. 
Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. 
Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
       Частинами 2, 3 ст. 451 ЦПК України передбачено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.
       Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України "Про виконавче провадження".
       Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюють державні виконавці, визначені Законом України "Про державну виконавчу службу".
       Частиною 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".
       Частиною 1 ст. 6 вказаного Закону встановлено, що державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.
       Згідно з положеннями ст. 11 Закону України"Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
       Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
       Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
       Відповідно до частин четвертої та п`ятої статі 59 Закону України "Про виконавче провадження" підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.
       У справі встановлено та з Інформації з ВП- спецрозділ від 10 квітня 2024 року вбачається, 04 жовтня 2012 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа №2-1108/2011 від 17 листопада 2011 року, виданого Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська, про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ "Фідобанк"  суми боргу в розмірі 264835 грн. 90 коп. (а.с.6).
       17 квітня 2014 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про розшук майна боржника (а.с.6).
       28 жовтня 2015 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п.7 ч.1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (боржник чи майно не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку) (а.с.6). 
       З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкту № 369482525 від 12 березня 2024 року вбачається, 18 жовтня 2012 року зареєстровано обтяження - арешт нерухомого майна, номер запису про обтяження: 13131731, підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер ВП НОМЕР_5, виданий 18 жовтня 2012 року, обтяжувач державний виконавець Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції Краснощоков Л.В. (а.с.3).
       28 березня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.В. звернувся до Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, в якій просив видати належним чином завірені копії документів: постанов про накладення арешту, постанов про закінчення виконавчого провадження, постанов про зняття арешту при наявності по виконавчим провадженням: ВП НОМЕР_4 постанова про арешт від 03 грудня 2009 року державного виконавця Солодовник С.О.; ВП НОМЕР_6 постанова про арешт від 08 жовтня 2012 року державного виконавця Краснощокова Л.В.; ВП НОМЕР_5 постанова про арешт від 18 жовтня 2012 року державного виконавця Краснощокова Л.В. (а.с.4).
       10 квітня 2024 року Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) листом №34724 повідомив адвоката Скибу В.В. про те, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконанні у відділі перебували такі виконавчі провадження відносно боржника ОСОБА_1 :
       - виконавче провадження НОМЕР_6 з примусового виконання виконавчого листа №2-1108/2011 виданого 17 листопада 2011 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення стягнення з ОСОБА_1 (РНОКШІ НОМЕР_8) на користь ПАТ "Фідобанк"в особі ОСОБА_3 боргу в сумі 264835 грн. 90 коп. Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції закону який діяв на вказаний період часу), 29 липня 2014 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві;
       - виконавче провадження НОМЕР_5 з примусового виконання виконавчого листа №2-1108/2011 виданого 17 листопада 2011 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська про стягнення стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ "Фідобанк"в особі ОСОБА_3 боргу в сумі 264835 грн. 90 коп. Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" (у редакції закону який діяв на вказаний період часу), 28 жовтня 2015 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві;
       - виконавче провадження НОМЕР_4 з примусового виконання ухвали №2-12538/09 виданий 23 жовтня 2009 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська про стягнення стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ПАТ КБ "Приватбанк" - накласти заборону на вчинення дій, спрямованих на відчуження в будь-який спосіб нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_1 та знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Накласти заборону на вчинення дій спрямованих на відчуження в будь-який спосіб рухомого майна, яке належить на праві власності відповідачу, а саме: автомобіль З АЗ, модель ТК699Р, рік випуску 2008, тип ТЗ легковий, № кузова/шасі: НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить відповідачу ОСОБА_1 та знаходиться за адресою: м.Дніпропетровськ. Накласти арешт на грошові кошти, що обліковуються на всіх рахунках, в межах заявлених позовних у розмірі 50351,2 грн. В межах заявлених позовних вимог у розмірі 50351,2 грн. накласти арешт на все майно, яке належить на праві власності відповідачу ОСОБА_1 АДРЕСА_2 (код НОМЕР_1 ). Керуючись п.10 ч.4 ст. 4 Закону України "Про виконавче провадження" (виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю), 08 грудня 2009 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.
       Надати більш детальну інформацію стосовно виконавчого провадження відносно боржника ОСОБА_1 не вбачається можливим, оскільки провадження знищено у зв`язку з закінченням терміну зберігання виконавчих проваджень переданих до архіву (а.с.5).
18 квітня 2024 року представник ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.В. звернувся до Амур-Нижньодніпровського відділу  державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою про зняття арешту, накладеного постановою від 18 жовтня 2012 року державного виконавця Краснощокова Л.В. (а.с.7).
26 квітня 2024 року письмовим повідомленням за №40097 начальник Амур-Нижньодніпровського відділу  державної виконавчої служби у м.Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відмовив у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - адвоката Скиба В.В., з тих підстав, що боржник  ОСОБА_1 не надала докази про погашення боргу у виконавчих провадженнях № 34628948 та НОМЕР_5. для зняття арешту у рамках виконавчого провадження НОМЕР_4 необхідно звернутися до відділу державної виконавчої служби за місцем виконання (а.с.8). 
Звернувшись до суду із вказаною скаргою, представник ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.В. просив суд визнати неправомірною дію посадової особи (начальника відділу Сергія Шевченка) Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пов`язану з відмовою зняти арешт та оголошення заборони на майно ОСОБА_1 , накладений постановою від 08 жовтня 2012 року державним виконавцем Краснощоковим Л.В. в рамках виконавчого провадження НОМЕР_5, та яка викладена в листі № 40097 від 26 квітня 2024 року; зобов`язати начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сергія Шевченка зняти арешт та оголошення заборони на майно ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Краснощокова Л.В. від 08 жовтня 2012 року в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_7 (а.с.1, 2). 
Судом встановлено та згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна НОМЕР_9 від 12 березня 2024 року, арешт на майно боржника ОСОБА_1 у ВП НОМЕР_5 було накладено постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції Краснощокова Л.В. від 18 жовтня 2012 року (а.с.3).
Встановлено та суд першої інстанції зазначив, що постанова про арешт майна боржника ОСОБА_1 у ВП № НОМЕР_7 від 08 жовтня 2012 року, якою, як вказує представник ОСОБА_1 - адвокат Скиба В.В., був накладений арешт та оголошена заборона на майно ОСОБА_1 , у виконавчому провадженні НОМЕР_9 не виносилася.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачені цим Кодексом випадках. 
Із вимогами про визнання неправомірними дій посадової особи (начальника відділу Сергія Шевченка) Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), пов`язану з відмовою зняти арешт та оголошення заборони на майно ОСОБА_1 , накладений постановою від 18 жовтня 2012 року державним виконавцем Краснощоковим Л.В. в рамках виконавчого провадження НОМЕР_5, заявник у цій справі до суду не звертався.
В ході судового розгляду справи у суді першої інстанції вимоги скарги у встановленому законом порядку заявником не змінювалися та не уточнювалися.
       Доводи представника ОСОБА_1 - адвоката Скиби В.В. про зміну предмету скарги в ході судового розгляду справи після дослідження доказів у справі судом першої інстанції не було прийнято до уваги, з тих підстав, що це суперечить приписам ст.49 ЦПК України, про що суд першої інстанції зазначив в оскарженій ухвалі.
Щодо вимог скарги про зобов`язати начальника Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Сергія Шевченка вчинити певні дії - зняти арешт та оголошення заборони на майно ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Краснощокова Л.В. від 08 жовтня 2012 року в рамках виконавчого провадження № НОМЕР_7, слід зазначити наступне, вп. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» роз`яснено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. Наприклад, суд може зобов`язати державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав. 
При цьому суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, наприклад, постановити ухвалу про зупинення виконавчого провадження у випадках, передбачених статтями 37 - 38 Закону України «Про виконавче провадження», проте може привести визначений державним виконавцем строк зупинення провадження у відповідність із законом шляхом його скорочення (частина третя статті 39 Закону).
Однак, звернення до суду з вимогами про зобов`язання державного виконавця зняти арешт та оголошення заборони на майно ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Краснощокова Л.В., які згідно із Законом України "Про виконавче провадження" можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби, не ґрунтуються на вимогах Закону, а тому не підлягають задоволенню.
       Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вимог скарги  ОСОБА_1  на дії посадових осіб державної виконавчої служби та зобов`язання вчинити певні дії, заінтересовані особи Амур-Нижньодніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ПАТ "Фідобанк", у зв`язку із необґрунтованістю.
       Посилання в апеляційній скарзі на неповне з`ясування судом обставин у справі є необґрунтованими.
       Доводи апеляційної скарги стосовно незаконності та необґрунтованості ухвали суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права є безпідставними.
Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.
       Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвалу суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвалу суду слід залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скиби Віталія Володимировича - залишити без задоволення.
       Ухвалу Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 17 червня 2024 року - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді М.О.Макаров

О.В.Свистунова