П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  560/18174/23 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Салюк П.І. 
Суддя-доповідач -  Курко О. П.   
07 жовтня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Курка О. П. 
суддів:  Боровицького О. А.  Шидловського В.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
в жовтні 2023 року Адміністрація Державної прикордонної служби України звернулась до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року позов задоволено.  
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Адміністрації Державної прикордонної служби України витрати, пов`язані з її утриманням у Національній академії Державної прикордонної служби України імені Б. Хмельницького, у розмірі 458784 грн. 56 коп.
Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.     
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 в період з 26.07.2021 по 15.09.2023 проходила військову службу (навчання) в Національній академії Державної прикордонної служби України ім. Богдана Хмельницького.
Під час навчання у Академії відповідач перебувала на повному державному забезпеченні за рахунок коштів Державного бюджету України.
Всього державою в особі Адміністрації державної прикордонної служби України на утримання відповідача було витрачено 458754,56 грн., з яких:
- на грошове забезпечення - 337212,77 грн.;
- на продовольче забезпечення - 52768,86 грн.;
- на забезпечення речовим майном - 24143,73 грн.;
- на медичне забезпечення - 707,86 грн.;
- на житлово-комунальні послуги - 43951,34 грн.
Після закінчення навчання, між відповідачем та ректором Академії 26.07.2021 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах офіцерського складу терміном на 5 років. Контракт набрав чинності 26.07.2021.
Наказом ректора ІНФОРМАЦІЯ_1 від 15.09.2023 №966-ОС "Про особовий склад" з солдатом ОСОБА_1 припинено (розірвано) контракт про проходження військової служби (навчання) за частиною 11, частиною 10, частиною 13 статті 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення.
В день видання вищевказаного наказу, відповідача ознайомлено із розрахунком витрат на утримання у Академії, ознайомившись з якою відповідачем зроблено  запис та підписано зобов`язання повернути суму коштів на момент виключення її із списків особового складу.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.
Відповідно до ч. 10 ст. 25 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" №2232-XII, курсанти в разі дострокового розірвання контракту через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість, систематичне невиконання умов контракту військовослужбовцем, невиконання освітньої програми (індивідуального навчального плану - за його наявності) та в разі відмови від подальшого проходження військової служби на посадах осіб офіцерського складу після закінчення закладу вищої освіти, а також особи офіцерського складу, які звільняються з військової служби протягом п`яти років (десяти років - для осіб офіцерського складу, які оволоділи спеціальностями льотного складу авіації) після закінчення вищого військового навчального закладу або військового навчального підрозділу закладу вищої освіти відповідно до підпунктів "д", "е", "є", "з", "и" пункту 1 та підпунктів "д", "е", "є", "ж", "з" пункту 2 частини п`ятої статті 26 цього Закону, відшкодовують Міністерству оборони України та іншим центральним органам виконавчої влади, яким підпорядковані ці заклади освіти, витрати, пов`язані з їх утриманням у закладі вищої освіти, відповідно до порядку і умов, встановлених Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.
Згідно з п. 3 Порядку відшкодування курсантами та особами офіцерського складу витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 року №964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Порядок розрахунку витрат установлюється Міноборони разом з Мінфіном, МВС, Адміністрацією Держприкордонслужби, Управлінням державної охорони, СБУ, Службою зовнішньої розвідки,  Держспецтрансслужбою.
Пунктом 4 Порядку №964 визначено, що розрахунок фактичних витрат здійснюється вищим навчальним закладом згідно з нормами утримання курсантів.
ОСОБА_1 була звільнена з військової служби у зв`язку із небажанням продовжувати навчання.
Як наслідок, за відповідачем рахується заборгованість з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням в Академії в сумі 458784,56 грн.
Згідно з п. 7 Порядку № 964 у разі відмови курсанта або особи офіцерського складу добровільно відшкодувати витрати стягнення їх сум здійснюється у судовому порядку.
Будучи обізнаним під час підписання контракту про необхідність відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням в навчальному закладі у разі дострокового розірвання контракту, відповідач на даний час зазначену вище суму коштів в повному обсязі не відшкодувала.
В апеляційній скарзі відповідач не погоджується з розрахунком заборгованості з відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням в Академії. 
Щодо відшкодування фактичних витрат на грошове забезпечення, пов`язаного з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, а також оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Пунктом 2.1. Спільного наказу передбачено, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсантів у ВНЗ, а саме витрат на:
- грошове забезпечення;
- продовольче забезпечення;
- речове забезпечення;
- медичне забезпечення;
- перевезення до місця проведення щорічної основної та канікулярної
відпустки та назад;
- оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв.
Пунктом 2.1.1. Спільного наказу встановлено, що витратами на грошове забезпечення є отримане курсантом щомісячне грошове забезпечення за весь період навчання.
Щомісячне грошове забезпечення визначається з посадового окладу та додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу та надбавки), передбачених чинним законодавством для цієї категорії військовослужбовців.
Фактичні дані беруться з розрахункових відомостей та інших передбачених документів, що підтверджують виплату щомісячного грошового забезпечення курсанту.
Пунктом 2.1.1.1. Спільного наказу встановлено, що курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 липня 2006 року № 964 (далі - Порядок), за визначений період навчання відшкодовують фактично отримане грошове забезпечення.
Також згідно з частиною 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:
1) посадовий оклад;
2) оклад за військовим званням;
3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);
4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Згідно з частиною 4 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до пункту 2 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558, Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Місячне грошове забезпечення - грошове забезпечення, на отримання якого у відповідному місяці має право військовослужбовець згідно із чинним законодавством.
Так у зв`язку із введенням Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 на території України воєнного стану Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі – Постанова КМУ № 168).
Пунктом 1 Постанови КМУ № 168 (діючої на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Пунктом 2-1 Постанови КМУ (діючої на час виникнення спірних правовідносин) установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
У зв`язку із чим Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано накази № 164-АГ від 31.03.2022 року «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» що застосовувався з 24.02.2022 року по 01.08.2022 року (далі – наказ АДПСУ № 164), № 392/0/81-22-АГ від 30.07.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» що застосовувався з 01.08.2022 по 01.12.2022 (далі – наказ АДПСУ № 392), № 628/0/81-22-АГ від 09.12.2022 «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168» що застосовувався з 01.12.2022 по 01.02.2023 (далі – наказ АДПСУ № 628), якими врегульовано порядок і умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України.
Пунктом 1 наказу АДПСУ № 164 було визначено, що виплату здійснювати в поточному місяці за попередній місяць.
Пунктом 6 наказу АДПСУ № 164 було визначено, що начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби накази про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень за попередній місяць видавати до 8 числа поточного місяця на підставі рапортів начальників (командирів) підрозділів (кораблів, катерів, екіпажів).
Пунктом 12 наказу АДПСУ № 392 було визначено, що виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби.
Пунктом 5 наказу АДПСУ № 628 було визначено, що виплата додаткової винагороди військовослужбовцям Держприкордонслужби здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів Голови Держприкордонслужби, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) – на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 № 36 «Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», що застосовувався з 01.02.2023, виплата даної додаткової винагороди курсантам була припинена.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 01.09.2023 № 726 «Деякі питання виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України», що застосовується з 01.06.2023, було затверджено «Особливості виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (далі – Особливості).
Відповідно до підпункту 7 пункту 2 Особливостей, на період воєнного стану додаткова винагорода виплачується: у розмірі 2 350 гривень курсантам вищих військових навчальних закладів Держприкордонслужби, які перед зарахуванням на навчання не перебували на військовій службі або проходили строкову військову службу, пропорційно часу перебування на службі (навчанні) в розрахунку на місяць.
Відповідно до пункту 11 Особливостей, виплата додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється щомісяця за минулий місяць на підставі наказів відповідно Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, загонів морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) – на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня, які видаються до 8 числа поточного місяця.
Відповідач отримувала додаткову винагороду на підставі наказів АДПСУ № 164, № 392, №628 та Особливостей щомісячно.
Враховуючи зазначене вище, така винагорода носила систематичний, щомісячний характер, належить у відповідності до частини 2 статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2 «Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 № 558 до додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія), а тому підлягає врахуванню під час обчислення розрахунку витрат на грошове забезпечення. 
З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами позивача, що отримане ОСОБА_1 грошове забезпечення з усіма складовими підлягає врахуванню під час обчислення розрахунку витрат на її утримання та підлягає відшкодуванню в повному розмірі.
Щодо відшкодування фактичних витрат на речове забезпечення, пов`язаного з утриманням у вищому військовому навчальному закладі, судова колегія зазначає наступне.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, а також оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Відповідно до пункту 2.1.3. Спільного наказу, витратами на речове забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта речовим майном згідно з нормами забезпечення та лазне-пральними послугами.
Відповідно до пункту 2.1.3.1. Спільного наказу, для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником речової служби, про вартість фактично отриманого речового майна та лазне-прального забезпечення. При цьому для курсантів, які не вислужили встановленого законодавством строку строкової військової служби до вступу у ВНЗ, до розрахунку береться вартість речового майна та послуг лазне-прального забезпечення, отриманих лише за термін, що перевищує строк строкової військової служби, визначений статтею 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".
Відповідна довідка-розрахунок № 33 від 14.09.2023 була надана до суду разом з позовною заявою.
Відповідно до пункту 11 розділу І «Інструкції про порядок речового забезпечення військовослужбовців та працівників Державної прикордонної служби України в мирний час та особливий період» затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 31.10.2016 № 1132 (далі - наказ МВС №1132), курсантам вищих військових навчальних закладів, військовослужбовцям, які призвані на строкову військову службу та військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військовозобов`язаним та резервістам, призваним на навчальні та спеціальні збори, ліцеїстам, працівникам речове майно видається в особисте користування.
Пункт 10 розділу І наказу МВС №1132 щодо видачі речового майна у власність застосовується виключно до військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом у відповідності до видів військової служби, визначених частиною 6 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Відповідач проходила військову службу (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів та закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, а тому до неї не може бути застосовано пункт 10 розділу І наказу МВС №1132.
Відповідно до пункту 2 примітки до «Норми № 4 забезпечення речовим майном курсантів вищих військових навчальних закладів» затвердженої наказом МВС №1132, майно видається на строк навчання, але не більше ніж на 5 років.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що сам факт повернення речового майна, відповідачем, не звільняє від обов`язку відшкодувати витрати, пов`язані з фактично отриманим ОСОБА_1 речового майна, так як таке майно видавалось і перебувало у відповідача в особистому користуванні та підлягало поверненню.
Щодо відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з комунальними послугами та спожитими енергоносіями, судова колегія звертає увагу на наступне.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, а також оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Відповідно до пункту 2.1.6. Спільного наказу, до спожитих курсантом ВНЗ комунальних послуг та енергоносіїв належать тепло, гаряча та холодна вода, водовідведення та електроенергія.
Розрахунок здійснюється виходячи з середнього обсягу споживання на одного курсанта за добу:
- тепла та гарячої води - 0,0134 ГКал.;
- води та водовідведення - 0,2074 м3;
- електроенергії - 2,56 кВт/г.
При проведенні розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для бюджетних установ і діють у місцевості, в якій розташований ВНЗ, у відповідному навчальному році.
Відповідно до пункту 2.1.6.1. Спільного наказу, курсанти, які підпадають під дію пункту 5 Порядку відшкодування курсантами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2006 № 964, витрати на оплату комунальних послуг та спожитих енергоносіїв відшкодовують за визначений період навчання, за винятком терміну перебування у відпустках.
Відповідна довідка-розрахунок міститься в матеріалах справи.
Відтак, колегія суддів погоджується з наданою довідкою-розрахункою за комунальні послуги та спожиті енергоносії.
Щодо відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з продовольчим забезпеченням.
Відповідно до пункту 3 Порядку № 964, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов`язаних з грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням, перевезенням до місця проведення щорічної основної та канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, а також оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв.
Відповідно до пункту 2.1.2. Спільного наказу, витратами на продовольче забезпечення є витрати, пов`язані із забезпеченням курсанта продовольством згідно з нормами харчування.
Відповідно до пункту 2.1.2.1. Спільного наказу, для курсантів, які підпадають під дію пункту 5 Порядку, утримання провадиться на підставі довідки-розрахунку, складеної начальником продовольчої служби, за визначений період навчання (у тому числі перебування на стажуванні, на лікуванні, на польовому виході тощо, за винятком терміну перебування у відпустках).
У довідці-розрахунку відображається кількість діб перебування на харчуванні та фактична його вартість, яка підраховується на підставі відповідних норм харчування.
Довідка-розрахунок №3065 від 14.09.2023 наявна в матеріалах справи та суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними розрахунками.
З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивачем доведена правомірність та обґрунтованість вимог про стягнення з відповідача сум витрат, пов`язаних з ії утриманням у навчальному закладі.
При цьому, суд апеляційної інстанції не розглядає вимоги апеляційної скарги про зобов`язання відповідача провести новий перерахунок суми витрат, пов`язаних з утриманням ОСОБА_1 , виключивши з розрахунку додаткові виплати, не передбачені законодавством та вважати, що заборгованість є повністю погашеною, оскільки вказані вимоги не були предметом розгляду в суді першої інстанції. Відповідач не була позбавлена можливості подати зустрічний позов, чого зроблено не було.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення – без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.      
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 14 грудня 2023 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Курко О. П.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Боровицький О. А.    Шидловський В.Б.