ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий суддя у першій інстанції: Москаль Р.М.

29 жовтня 2024 року	Львів	Справа № 380/17007/23 пров. № А/857/16089/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

головуючого судді:                                                  Бруновської Н.В.
суддів:                                                                      Хобор Р.Б., Шавеля Р.М.
за участю секретаря судового засідання:                    Пославського Д.Б.
апелянта:                                                             ОСОБА_1 
представника апелянта:                                        Білана П.В.
представника відповідача:                                        Клак Г.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року   у справі № 380/17007/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, за участі виконавчого комітету Рава-Руської міської ради в якості третьої особи на стороні відповідача без самостійних вимог на предмет спору, про визнання протиправними та скасування рішень,-
ВСТАНОВИВ:
24.07.2024р. ОСОБА_1 звернувся з позовом до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області, у якому просив суд:
- визнати протиправним та скасувати Рішення XXXIV сесії VIII демократичного скликання Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області №73 від 23.06.2023р. «Про скасування рішення виконавчого комітету №9 від 26.01.2023р. «Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 »;
- визнати протиправним та скасувати Рішення XXXIV сесії VIII демократичного скликання Рава-Руської міської ради, Львівського району, Львівської області №39 від 23.06.2023р. «Про включення до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення для підготовки Лоту з продажу на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону) в АДРЕСА_1 ».
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2024р. в позові відмовлено.
Не погоджуючись із даним рішенням, апелянт ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.
Апелянт просить суд, Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23.05.2024р. скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задоволити.
Апелянт ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримали з підстав у ній зазначених.
Представник відповідача, ОСОБА_3 в судовому засіданні просила суд, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що 19.12.2022р. ОСОБА_1 звернувся до голови Рава-Руської міської ради із заявою про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності (відділення обміну валют) площею 0,0015 га в АДРЕСА_1 кадастровий номер 4622710400:01:014:0083.
Після погодження проекту рішення по цьому зверненню 26.01.2023р. питання про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 -Руська розглядалося виконавчим комітетом Рава-Руської міської ради та за наслідками першого голосування рішення не набрало необхідної кількості голосів; Після повторного розгляду цього питання на пропозицію міського голови рішення №9 набрало необхідну кількість голосів, що підтверджується витягом із протоколу засідання №1 від 26.01.2023р. 
Одночасно, судом першої інстанції встановлено, що в протоколі не зафіксовано хід обговорення згаданого питання, а також не зафіксовано аргументи, що змінили підхід виконавчого комітету до вирішення звернення ОСОБА_1 при повторному розгляді та голосуванні.
26.01.2023р. за наслідками голосування виконавчий комітет Рава-Руської міської ради прийняв рішення № 9 «Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 », яким вирішено:
« 1. Надати дозвіл гр. ОСОБА_1 на розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності (відділення обміну валют) площею до 15 м. 2 на АДРЕСА_1 , (кадастровий номер 4622710400:01:04:0083), терміном на 1 рік.
2. Рекомендувати гр. ОСОБА_1 :
2.1. Виготовити паспорт прив`язки тимчасової споруди в проектній організації, що має відповідний кваліфікаційний сертифікат;
2.2. Паспорт прив`язки тимчасової споруди погодити у відділі містобудування , архітектури та житлово-комунального господарства Рава-Руської міської ради;
2.3. Укласти з Рава-Руською міською радою договір на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди для розміщення об`єктів соціально-культурного, торговельного та іншого призначення;
2.4. Після встановлення тимчасової споруди звернутися до виконавчого комітету для узгодження підприємницької діяльності та погодження графіку роботи;
2.5. Дотримуватись санітарних норм та правил благоустрою на прилеглій до тимчасової споруди території;
2.6. Укласти договір з КП «Рава-Руське Будинковолодіння №2» при Рава-Руській міській раді на вивезення твердих побутових відходів.
3. Відповідальність за виконанням даного рішення покладається на заявника.»
16.03.2023р. ОСОБА_1 подав заяву на оформлення паспорту прив`язки тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 , до якої долучив відповідні додатки, а саме: копії особових документів; схему благоустрою М 1:200 (2 листи); схему розміщення торгового павільйону М 1:200 (2 листи); ескізи фасадів (2 листи), план території земельної ділянки М 1:200; План території земельної ділянки, погоджений головою, начальником відділу земельних відносин, Відділом містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рава-Руської міської ради, в.о. начальника КП Б/У №2, ПАТ “Укртелеком”.
17.03.2023р. начальник відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рава-Руської міської ради Ю.Кайда видала ОСОБА_1 паспорт прив`язки ТС для здійснення підприємницької діяльності (відділення обміну валют) за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.25), про що заявник розписався у відповідному журналі реєстрації паспортів прив`язки тимчасових споруд.
Одночасно, із матеріалів справи видно, що орган місцевого самоврядування повідомив, що 20.03.2023р. в поданих ОСОБА_1 для отримання паспорта прив`язки документах виявлено недостовірні відомості (на схемі розміщення торгового павільйону М 1:200 виявлені порушення пожежних норм розміщення ТС, зокрема відповідно до п.1.14 Розділу ІІІ Правил пожежної безпеки в Україні, не дотримані пожежні розриви від житлового будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 до проектованої ТС, а також на плані території земельної ділянки М 1:200 (топооснові) не погоджені існуючі мережі, відсутня лінія регулювання забудови на кресленні).
22.03.2023р. з огляду на ці обставини начальник відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рава-Руської міської ради Ю.Кайда викликала ОСОБА_1 та вилучила в нього Паспорт прив`язки тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1 . Внесла записи про анулювання 22.03.2023р. паспорта прив`язки на самому паспорті та в Журналі реєстрації паспортів прив`язки тимчасових споруд, а додатки до заяви про видачу паспорта прив`язки  повернула заявнику для доопрацювання.
31.01.2024р. у справі №380/15071/23 суд прийняв рішення та відмовив ОСОБА_1 в задоволенні позову до Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області про визнання протиправними дій начальника відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області ОСОБА_4 щодо анулювання 22.03.2023р. паспорту прив`язки тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності (відділення обміну валют) за адресою: АДРЕСА_1 ; Реєстраційним номер паспорту прив`язки: 04ТС-23; Дата видачі: 17 березня 2023 року.
ч.4 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
ОСОБА_1 у невстановлений час до 17.05.2023р. (пояснення заявника з цього приводу змінювалися, доказів на їх підтвердження не надано) встановив тимчасову споруду, що зафіксовано в акті обстеження стану земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 17.05.2023р. Зокрема, на земельній ділянці встановлено тимчасову споруду площею 6,6 м2; навколо тимчасової споруди облаштована бруківка площею 10 м2; через ділянку проходить провід повітряної ЛЕП; на ділянці розташовані: кілометровий знак, урна для сміття, вазон).
Із матеріалів справи видно та сторони визнають такі обставини справи, що позивач:
- не звертався до органу місцевого самоврядування із заявою типової форми  про укладення Договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди на території Рава-Руської міської ради, як це передбачено Положенням про оренду окремих конструктивних елементів благоустрою комунальної власності для розміщення об`єктів соціально-культурного, торгівельного та іншого призначення;
- не звертався до виконавчого комітету для узгодження підприємницької діяльності та погодження графіку роботи;
- повторно звертався про видачу паспорта прив`язки, проте його звернення не задоволені: - 10.04.2023р. - з мотивів недоліків оформлення документів, 06.06.2023р. - з мотивів винесення на сесію питання про скасування рішення виконавчого комітету Рава-Руської міської ради № 9 від 26.01.2023р.
ч.1 ст.78 КАС України передбачено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.
На ХХХIV сесії VIII демократичного скликання Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області прийнято рішення № 73 від 23.06.2023р. «Про скасування рішення виконавчого комітету №9 від 26 січня 2023 року «Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди по вул. Львівська, 3-А у м. Рава-Руська» такого змісту:
«Розглянувши акт обстеження стану земельної ділянки по вул. Львівська, 3-А в м. Рава-Руська від 17 травня 2023 р, керуючись, ст. 28 закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», Порядком розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, затвердженим Наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 21.10.2011р. № 244. ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» Рава-Руська міська рада ВИРІШИЛА:
« 1. Скасувати рішення Виконавчого комітету Рава-Руської міської ради № 9 від 26 січня 2023 року «Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 » у зв`язку з порушенням правил встановлення тимчасових споруд, а саме, самовільного встановлення тимчасової споруди без погодження паспорта прив`язки тимчасової споруди.
2. Зобов`язати гр. ОСОБА_5 знести самовільно встановлену тимчасову споруду.
3. Контроль за виконанням цього рішення залишаю за собою.».
На ХХХIV сесії VIII демократичного скликання Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області прийнято рішення № 39 від 23.06.2023р. «Про включення до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення для підготовки Лоту з продажу на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону) в АДРЕСА_1 » такого змісту:
«З метою забезпечення ефективного використання земель, залучення додаткових коштів у місцевий бюджет, для реалізації програм соціально-економічного розвитку, враховуючи пропозицію постійної депутатської комісії з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та охорони довкілля, керуючись ст.ст.13,14 Конституції України, ст.ст.12,38,39,40,79-1,93,116,121,122,127,134,136 Земельного кодексу України, ст.ст.24,25 Закону України «Про землеустрій», ст.26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», Рава-Руська міська рада ВИРІШИЛА:
« 1.Внести до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення для підготовки Лоту, з метою продажу права оренди на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону), земельну ділянку, площею 0,0015 га, кадастровий номер 4622710400:01:014:0083 для будівництва і обслуговування будівель торгівлі (КВЦПЗ-03.07) в місті Рава-Руська по вулиці Львівська,3А.
2.Контроль за виконанням рішення покласти на постійну депутатську комісію з питань земельних відносин, природокористування, планування території, будівництва, архітектури, охорони пам`яток, історичного середовища та охорони довкілля.».
Не погоджуючись із прийнятими суб`єктом владних повноважень рішеннями, ОСОБА_1 вважаючи своє право порушеним звернувся до суду за захистом такого.
ч.2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Закон України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21 травня 1997 року № 280/97-ВР визначає систему та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування.
В ст.5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видно, що система місцевого самоврядування включає: - територіальну громаду; - сільську, селищну, міську раду; - сільського, селищного, міського голову; - виконавчі органи сільської, селищної, міської ради; - районні та обласні ради, що представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст; - органи самоорганізації населення.
ч.1 ст.10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи.
Із змісту ч.1, ч.2 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» видно, що виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад визначено ст.ст. 27-38 Глави 2 Розділу II «Організаційно-правова основа місцевого самоврядування» Закону №280/97 за окремими сферами/галузями суспільних відносин шляхом їх поділу на:
а) власні (самоврядні) повноваження;
б) делеговані повноваження.
Питання актів органів та посадових осіб місцевого самоврядування врегульовано ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» таким чином:
1. Рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
2. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом […].
6. Виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення.
Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.[…]
9. Рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.
10. Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку  […].
Закон України «Про благоустрій населених пунктів» від 6 вересня 2005 року №2807-IV (далі –  Закон №2807) визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів і спрямований на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини. Зокрема, Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об`єкта благоустрою  з дотриманням вимог законодавства, норм і правил.
Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17.02.2011р. № 3038-VI зі змінами та доповненнями (далі – Закон №3038) ) встановлює правові та організаційні основи містобудівної діяльності та спрямований на забезпечення сталого розвитку територій з урахуванням державних, громадських та приватних інтересів.
ст.28 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» регулює питання тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності таким чином:
Тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту. Тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності може мати закрите приміщення для тимчасового перебування людей (павільйон площею не більше 30 квадратних метрів по зовнішньому контуру) або не мати такого приміщення.
Розміщення малих архітектурних форм здійснюється відповідно до Закону України «Про благоустрій населених пунктів».
Розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.
Механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності визначає прийнятий Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України на виконання частини четвертої статті 28 Закону №3038 наказ «Про затвердження Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності» від 21.10.2011р. № 244 (далі –  Порядок №244), що містить такі норми:
1.3. Тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.
1.4. Терміни у цьому Порядку застосовуються у такому значенні:
-замовник - суб`єкт господарювання, який реалізує право розмістити ТС на підставі паспорта прив`язки ТС;
-паспорт прив`язки ТС - комплект документів, у яких визначено місце встановлення ТС та благоустрій прилеглої території на топографо-геодезичній основі М 1 : 500, інженерне забезпечення, зовнішній архітектурний вигляд ТС та напрям підприємницької діяльності;
-схема розміщення ТС - графічні матеріали, виконані на топографо-геодезичній основі М 1:500 суб`єктом господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектором, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат, які відображають розміщення ТС із прив`язкою до місцевості (будівлі, споруди, інженерні мережі тощо), планувальними обмеженнями та зазначенням заходів щодо благоустрою та озеленення прилеглої території (розташування квітників, під`їздів, урн, влаштування дорожнього покриття або мощення фігурними елементами тощо);
-стаціонарна ТС - споруда, яка має закрите приміщення для тимчасового перебування людей і по зовнішньому контуру площу до 30 кв.м.
1.8. При розміщенні ТС ураховуються всі наявні планувальні обмеження, передбачені будівельними нормами.
2.1. Підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС (додаток 1).
2.2. Замовник, який має намір встановити ТС, звертається до відповідного виконавчого органу сільської, селищної, міської ради або районної державної адміністрації із відповідною заявою у довільній формі про можливість розміщення ТС.
2.3. До заяви додаються: - графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування ТС, виконані замовником у довільній формі на топографо-геодезичній основі М 1 : 500 кресленнями контурів ТС з прив`язкою до місцевості; - реквізити замовника (найменування/прізвище, ім`я та по батькові (за наявності)/місцезнаходження ТС/контактна інформація) та напрям підприємницької діяльності. Цей перелік документів є вичерпним.
2.4. Для визначення відповідності намірів щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам відповідний комплект документів направляється до органу з питань містобудування та архітектури сільської, селищної, міської ради, районної державної адміністрації.
2.5. Про відповідність намірів замовника щодо місця розташування ТС містобудівній документації, будівельним нормам замовник повідомляється відповідним органом з питань містобудування та архітектури письмово протягом десяти робочих днів з дня отримання відповідного комплекту документів або замовнику надається аргументована відмова щодо реалізації намірів розміщення ТС.
2.6. Для оформлення паспорта прив`язки ТС замовник звертається до органу з питань містобудування та архітектури із додатковою заявою щодо оформлення паспорта прив`язки ТС, до якої додає:
- схему розміщення ТС (додаток 1);
- ескізи фасадів ТС у кольорі М 1: 50 (для стаціонарних ТС), які виготовляє суб`єкт господарювання, який має у своєму складі архітектора, що має кваліфікаційний сертифікат, або архітектор, який має відповідний кваліфікаційний сертифікат (додаток 1);
- технічні умови щодо інженерного забезпечення (за наявності), отримані замовником у балансоутримувача відповідних інженерних мереж.
Зазначені документи замовником отримуються самостійно.
2.7. Паспорт прив`язки ТС надається органом з питань містобудування та архітектури протягом десяти робочих днів з дня подання зазначеної заяви.
2.29. У разі закінчення строку дії, анулювання паспорта прив`язки ТС, самовільного встановлення ТС така ТС підлягає демонтажу.
2.30. Розміщення ТС самовільно забороняється.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта, що 
- виконавчі органи місцевої ради є підконтрольними і підзвітними відповідній раді, котра представляє територіальну громаду та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування;
- одним із інструментів здійснення такого контролю є повноваження місцевої ради скасовувати рішення її виконавчого комітету з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів відповідної ради;
- на відміну від судового порядку оскарження актів органів місцевого самоврядування (ч.10 ст.59 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні") реалізація місцевою радою повноважень з контролю за діяльністю її виконавчого комітету шляхом скасування його рішень (ч. 9 ст. 59 Закону "Про місцеве самоврядування в Україні) можлива не лише з мотивів їхньої (рішень) невідповідності Конституції або законам України, а й, для прикладу, з мотивів невідповідності таких рішень виконавчого комітету інтересам територіальної громади.
Із змісту тексту рішення виконавчого комітету №9 від 26.01.2023р. «Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди по вул. Львівська, 3-A у м. Рава-Руська» та пояснень третьої особи виконавчого комітету Рава-Руської міської ради, чітко видно, що виконавчий комітет Рава-Руської міської ради при прийнятті рішення про надання ОСОБА_1 дозволу на розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 реалізовував власні (самоврядні) повноваження щодо організації благоустрою населеного пункту (пп.7 п.а ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), а не делеговані повноваження в галузі будівництва (п 1, п3 п.б ст.31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»), як стверджує апелянт.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що Рава-Руська міська рада Львівського району Львівської області на підставі ч. 9 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» мала повноваження скасувати це рішення виконавчого комітету. Оскільки ОСОБА_1 встановив тимчасову споруду для здійснення підприємницької діяльності по АДРЕСА_1 , не маючи в своєму розпорядженні чинного паспорта прив`язки, договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди  на території Рава-Руської міської ради, тому орган місцевого самоврядування правильно кваліфікував таку споруду як самовільно встановлену. Тобто, в даному випадку ОСОБА_6 користувався елементами благоустрою на території міста Рава-Руська (а фактично – земельною ділянкою комунальної форми власності) самовільно та безоплатно, що не відповідає інтересам територіальної громади, що не спростував апелянт.
Одночасно, колегія суддів відхиляє доводи апелянта про те, що рішення виконавчого комітету №9 від 26.01.2023р. «Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 » є реалізованим (виконаним), а тому не може бути скасованим місцевою радою на підставі ч.9 ст.59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Виданий позивачу 17.03.2023р. паспорт анульований 22.03.2023р. з мотивів недостовірності відомостей в документах, які подані ОСОБА_1 для його отримання, нового паспорта прив`язки  останній не отримав. 
Крім того, суд апеляційної інстанції наголошує, що ОСОБА_1 не звертався до органу місцевого самоврядування із заявою про укладення договору на право тимчасового користування окремими конструктивними елементами благоустрою комунальної власності на умовах оренди на території Рава-Руської міської ради.  Тому, самовільне (без наявності паспорта прив`язки та договору оренди) встановлення тимчасової споруди не свідчить про реалізацію (виконання) дозволу, який наданий рішенням виконавчого комітету №9 від 26.01.2023р. «Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 »;
Колегія суддів звертає увагу апелянта також і на ту обставину, що ОСОБА_1 маючи підприємницький інтерес – здійснювати діяльність щодо обміну валют в місті Рава-Руська, що знаходиться неподалік державного кордону України, для розміщення тимчасової споруди (пункту обміну валют) мав намір отримати від місцевої влади вільну сформовану земельну ділянку комунальної форми власності в АДРЕСА_1 площею 0,0015 га (кадастровий номер 4622710400:01:014:0083).
ст.124 Земельного кодексу України надання в оренду земельної ділянки комунальної форми власності повинно відбуватися на конкурентних засадах, а саме - право оренди за результатами проведення земельних торгів надається переможцю, що запропонує найвищу ціну – адже саме такий орендар задовільнить інтереси територіальної громади щодо раціонального та ефективного використання комунальної власності. 
Колегія суддів звертає увагу апелянта, що розміщення тимчасової споруди для здійснення підприємницької діяльності на підставі паспорта прив`язки та договору оренди окремих елементів благоустрою (напр., тротуару, газону тощо) без застосування процедур, що визначають переможця на конкретних засадах, можливе лише в обмежених та об`єктивно зумовлених випадках (напр. розташування сезонного (літнього) майданчика поруч закладу громадського харчування, розміщення торгового павільйону для торгівлі морозивом/напоями поруч парку, стадіону чи іншого місця масового відпочинку громадян тощо). 
Суд апеляційної інстанції зазначає, що ОСОБА_1 розраховував отримати в оренду вільну та ідентифіковану (є кадастровий номер) земельну ділянку комунальної форми власності на центральній вулиці міста для здійснення підприємницької діяльності без дотримання конкурентних засад, що прямо передбачено ст.124 Земельного кодексу України, та з якого нормативного акту позивач виснував наявність в нього такого права. 
Разом з тим, ОСОБА_1 на реалізацію сумнівного з точки зору законності рішення виконавчого комітету №9 від 26.01.2023р. «Про надання дозволу на розміщення тимчасової споруди по АДРЕСА_1 » (фактично виконавчий комітет за умови дотримання заявником певних умов дозволив надати йому в оренду комунальну земельну ділянку без проведення земельних торгів) не спромігся належно оформити документи для отримання паспорта прив`язки та не звертався до місцевої влади про укладення договору оренди окремих елементів благоустрою. Тобто, самовільно діяв на власний розсуд –  самовільно захопив земельну ділянку та самовільно встановив тимчасову споруду (т.2 а.с.12-24).
Зокрема, інтерес ОСОБА_1 здійснювати підприємницьку діяльність в конкретному місці населеного пункту не набув ознак охоронюваного законом інтересу, тому відповіда не міг його порушити.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, визначеними у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
ст.116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.
Колегія суддів звертає увагу на висновок Верховного Суду, висловлений у постанові від 04.09.2020р. у справі №440/1176/19 про те, що підставою відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності може бути невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.
Своєю чергою, невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів також може полягати у тому, що відповідно до ст.ст.124, 134 ЗК України в особи відсутнє право на отримання бажаної земельної ділянки на неконкурентних засадах без проведення земельних торгів.
Колегія суддів наголошує, що місцева рада, скасувавши рішення її виконавчого комітету №9 від 26.01.2023р. з метою забезпечення ефективного використання земель, залучення додаткових коштів у місцевий бюджет для реалізації програм соціально-економічного розвитку, вирішила для спірну земельну ділянку площею 0,0015 га (кадастровий номер 4622710400:01:014:0083) в місті Рава-Руська по вулиці Львівська,3А внести до переліку земельних ділянок несільськогосподарського призначення для підготовки Лоту з метою продажу права оренди на конкурентних засадах (на земельних торгах у формі електронного аукціону). 
Таким чином, ОСОБА_1 має рівне право з іншими учасниками взяти участь в земельних торгах та реалізувати свій інтерес здійснювати підприємницьку в АДРЕСА_1 за умови, що запропонує найкращі для місцевої територіальної громади умови оренди. І лише у випадку перемоги на земельних торгах, спірна земельна ділянка трансформуються в охоронюваний законом інтерес.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Рава-Руської міської ради Львівського району Львівської області діяв в межах повноважень та у спосіб визначений законами та Конституцією України.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також,  п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, визначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
ст.316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Із врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують і при ухваленні оскарженого судового рішення порушень норм матеріального та процесуального права ним допущено не було, тому, відсутні підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року   у справі № 380/17007/23– залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку, виключно у випадках передбачених ч.4 ст.328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя	 	Н. В. Бруновська 	
судді	 	Р. Б. Хобор 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повне судове рішення складено 08.11.2024р.