ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Справа № 658/2005/13-ц Головуючий в суді І інстанції Каневський В.О. 
Провадження № 22-ц/819/348/24 Доповідач Кутурланова О.В.

ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       08 жовтня 2024 року м. Херсон

       Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого (суддя-доповідач) Кутурланової О.В.,
суддів: Орловської Н.В.,
Приходько Л.А.,
секретар Олійник К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2024 року у складі судді Каневського В.О. у справі за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», заінтересована особа: Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання дій державного виконавця неправомірними, скасування постанови та зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В:

       У травні 2024 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до суду із вищезазначеною скаргою. 
       В обґрунтування своїх вимог ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» зазначало, що рішенням Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.06.2013 року по справі № 658/2005/13-1 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитом в сумі 17 106,70 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 136 733,87 грн., а також судовий збір у розмірі 1 367,33 грн., а всього 138 101,20 грн. 
       16.08.2013 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області на підставі зазначеного рішення видано ПАТ КБ «Надра» виконавчий лист № 658/2005/13-ц. 
       Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 27.08.2020 року замінено сторону стягувача у виконавчому листі № 658/2005/13-ц з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп».
       10.04.2024 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направило до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) даний виконавчий лист на виконання.
       18.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74794160, а 19.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю Боржника. 
       Посилаючись на те, що в матеріалах виконавчого провадження в електронному вигляді відсутні запити, відповіді, документи, які б підтверджували, що державний виконавець з`ясовував чи є у Боржника спадкоємці, чи видавалось свідоцтво про право на спадщину після смерті Боржника, вважає оскаржувану постанову про закриття виконавчого провадження незаконною, оскільки державним виконавцем не з`ясовано коло правонаступників після смерті боржника ОСОБА_2 , ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», у зв`язку із чим просило суд:
       - визнати дії державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попилястого А.Б. про винесення постанови про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 неправомірними;
       - визнати постанову державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попилястого А.Б. про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 незаконною та скасувати;
       - зобов`язати державного виконавця Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Попилястого А.Б. поновити порушені права ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» шляхом відновлення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого документу № 658/2005/13-ц, виданого Каховським міськрайонним судом Херсонської області 16.08.2013 року.

       Ухвалою Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2024 року скаргу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» задоволено у повному обсязі.

       В апеляційній скарзі представник Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), посилаючись на незаконність, необґрунтованість ухвали суду та вважаючи її такою, що постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні скарги ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» відмовити у повному обсязі. 

       У письмовому відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність ухвали, просить скаргу відхилити, а ухвалу суду залишити без змін.

       Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
       
       Задовольняючи скаргу ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять достатніх доказів на підтвердження вчинення держаним виконавцем у виконавчому провадженні дій на встановлення правонаступників після смерті боржника ОСОБА_2 . Вчинений державним виконавцем перелік дій є неповним, що свідчить про поверхневе виконання державним виконавцем виконавчого провадження, у зв`язку із чим постанова про закінчення виконавчого провадження підлягає скасуванню.

       Суд апеляційної інстанції погоджується з даним висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає вимогам чинного законодавства України та таким, що грунтується на досліджених у справі доказах.

       Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, на підставі рішення Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 25.06.2013 року у справі № 658/2005/13-1 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість за кредитом в сумі 17 106,70 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 136 733,87 грн., а також судовий збір у розмірі 1 367,33 грн., а всього 138 101,20 грн.
       16.08.2013 року Каховським міськрайонним судом Херсонської області видано ПАТ КБ «Надра» виконавчий лист № 658/2005/13-ц на виконання рішення у цій справі (а.с.13).
       Ухвалою Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 27.08.2020 року по справі № 658/2005/13-ц замінено сторону стягувача у виконавчому листі №658/2005/13-ц з ПАТ КБ «Надра» на ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» (а.с.14).
       10.04.2024 року ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» направило на виконання виконавчий лист № 658/2005/13-ц, який прийнятий на виконання Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с.6). 
       18.04.2024 року державним виконавцем Попилястим А.Б. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 74794160 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості за кредитом в сумі 17 106,70 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 136 733,87 грн., а також судовий збір у розмірі 1 367,33 грн., а всього 138 101,20 грн. (а.с.7).
       19.04.2024 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 (а.с.4-5).
       В копії витягу з Державного реєстру актів цивільно стану громадян № 00044621965 від 19.04.2024 року міститься інформація щодо актового запису про смерть ОСОБА_2 (номер актового запису 586 від 02.07.2021 року), що також зазначено в постанові про закінчення виконавчого провадження (а.с.8-9).
       Відповідно до ст.447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
       Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Відповідно до ст.18 вказаного Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
       Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну (пункт 3 частини 3 статті 18 вказаного Закону).
       Відповідно до пунктів 12, 13 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за №489/20802, у разі вибуття однієї зі сторін виконавчого провадження (припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, виконавець за заявою сторони виконавчого провадження, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали виконавець своєю постановою замінює сторону виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова виконавця долучаються до виконавчого документа при його передачі до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця або поверненні його стягувану чи до суду.
       Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.
       В постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 жовтня 2023 року (справа №523/2357/20, провадження №14-11цс22) зазначено, що, дотримуючись засад законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності виконавчого провадження, його гласності та відкритості, виконавець зобов`язаний вживати передбачених чинним законодавством заходів щодо примусового виконання рішень, належного вчинення виконавчих дій.
       Отримавши дані про смерть фізичної особи сторони виконавчого провадження, виконавець має отримати підтвердження чи спростування таких даних, звернувшись відповідно до пункту З частини третьої статті 18 Закону N1404-VIII із запитом до органу державної реєстрації актів цивільного стану згідно з компетенцією останнього, визначеного Законом України від 01 липня 2010 року N2398-VI "Про державну реєстрацію актів цивільного стану".
       Після отримання даних про смерть сторони виконавчого провадження виконавець має звернутися до компетентних органів/осіб для отримання відомостей про заведення спадкової справи, видачу свідоцтва про право на спадщину. Це дасть змогу виконавцеві з`ясувати, які особи як спадкоємці померлої сторони виконавчого провадження зверталися за отриманням спадщини та що саме ними було успадковано згідно зі свідоцтвом про право на спадщину.
       Отже, виконавець, установивши на підставі відповідних доказів факт смерті фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має вчинити дії щодо отримання даних, необхідних для вирішення питання про заміну такої сторони її спадкоємцями та надалі за заявою сторони звернутися до суду з відповідним поданням про заміну сторони виконавчого провадження.
       Смерть, оголошення померлою або визнання безвісно відсутньою фізичної особи, яка була стороною виконавчого провадження, має виступати підставою для його закінчення лише коли виконання обов`язків такої особи чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва.
       Якщо ж виконавче провадження було закінчене виконавцем, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника, і виконавець при цьому не врахував відповідні вимоги чинного законодавства щодо можливого правонаступництва боржника, постанову про закінчення виконавчого провадження можна оскаржити в судовому порядку. У разі задоволення скарги можна вирішувати питання щодо заміни сторони виконавчого провадження правонаступником, у тому числі у зв`язку зі смертю боржника.
       Таким чином, виконавець мав виконати вимоги ст.18 Закону України "Про виконавче провадження" в частині з`ясування спадкоємців померлого спадкодавця, одержавши безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію стосовно постійного проживання спадкоємців померлого спадкодавця на момент смерті останнього з ним за однією адресою.
       Однак, на підтвердження вчинення таких дій виконавцем доказів не надано.
       Крім того, виконавцем не надано доказів на підтвердження вчинення ним інших дій, таких, які направлені на виявлення спадкового майна померлого, на з`ясування наявності у померлого спадкодавця банківських рахунків, отримання інформації про доходи боржника та його майнові права.
       Отже, державний виконавець не зупинив вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 74794160 та не отримав достатніх даних, необхідних для вирішення питання про заміну померлої сторони виконавчого провадження її спадкоємцем.
       Посилання апелянта на ті обставини, що державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі смертю боржника, який був поручителем за кредитним договором, а виконання обов`язків такої особи не допускає правонаступництва, колегія суддів вважає необґрунтованим виходячи з наступного.
       Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.
       Згідно з пунктом 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
       Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
       Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
       Отже, виконання судового рішення є заключним етапом цивільного процесу щодо захисту порушеного права чи законного інтересу особи, що звернулась до суду за захистом.
       Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
       Під час виконавчого провадження заміна сторони виконавчого провадження відбувається на підставі статті 442 ЦПК України 
       У свою чергу згідно з нормою статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначено у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України ).
       Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України ).
       Згідно ст. 607 ЦК України зобов`язання припиняється неможливістю його виконання у зв`язку з обставиною, за яку жодна із сторін не відповідає.
       Частиною 1 ст. 608 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
       Перелік зобов`язань, які не входять до складу спадщини визначені статтею 1219 ЦК України.
       У спірних правовідносинах до складу спадщини входить, зокрема, не зобов`язання ОСОБА_2 , як поручителя за договором поруки, нести солідарну відповідальність за укладеним кредитним договором, а його обов`язок з погашення кредитної заборгованості, що встановлений рішенням суду, яке набрало законної сили, і що належав спадкодавцю ОСОБА_2 за його життя. Цей обов`язок не припинився внаслідок смерті боржника та продовжує існувати.
       Відтак процесуальне правонаступництво у даному виконавчому провадженні у разі смерті боржника (фізичної особи) є цілком можливим, оскільки заміна боржника у виконавчому провадженні на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації стягувачем прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні.
       Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. На правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.
       Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. У зв`язку із заміною сторони в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора/боржника.
       Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні-це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям.
       Заміна будь-якого учасника справи судом носить не виключно формальний характер, покликаний зафіксувати процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, а здійснюється для реалізації завдань цивільного судочинства, передбачених частиною першою статті 2 ЦПК України, в межах стадій судового процесу.
       Наведенні апелянтом доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
       При зазначених обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно й всебічно дослідив та надав оцінку обставинам по справі, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, що їх регулює, судове рішення ухвалено з додержанням норм процесуального права, підстав для його скасування немає. 
       На підставі наведеного апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
       Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

       Апеляційну скаргу Управління забезпечення примусового виконання рішень у Херсонській області, в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) залишити без задоволення.
       Ухвалу Нововоронцовського районного суду Херсонської області від 08 серпня 2024 року залишити без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
       Повний текст постанови виготовлено – 21 жовтня 2024 року.

Головуючий О.В.Кутурланова 

Судді: Н.В.Орловська

Л.А.Приходько