УХВАЛА
про відмову у відкритті касаційного провадження
10 грудня 2024 року 
м. Київ

справа №480/3081/22
адміністративне провадження № К/990/45477/24
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Єзерова А.А., суддів: Бевзенка В.М., Стеценка С.Г.,
перевіривши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УТЕСИСТЕМ ТРЕЙД" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024 у справі №480/3081/22 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "УТЕСИСТЕМ ТРЕЙД" до Уповноваженої особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Ільіна Арсена Валерійовича, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку про скасування постанови про накладення штрафу,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "УТЕСИСТЕМ ТРЕЙД" звернулося до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Уповноваженої особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Ільіна Арсена Валерійовича, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, у якому просило:
- визнати протиправною та скасувати постанову № 96-ЮО від 11.02.2022 про накладення санкції у вигляді штрафу за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках.
Сумський окружний адміністративний суд рішенням від 19.07.2024, яке залишене без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024, відмовив у задоволенні позовних вимог.
Не погодившись з рішеннями судів попередніх інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю "УТЕСИСТЕМ ТРЕЙД" звернулося до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову Уповноваженої особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Ільіна Арсена Валерійовича № 96-ЮО від 11.02.2022.
Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.
Приписи пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачають, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Цей принцип конкретизований у положеннях частини першої статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) й частини першої статті 328 КАС України, згідно з якими учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.
Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд насамперед має з`ясувати, чи належить справа, що в ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.
Законодавець у КАС України встановив диференційований підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості касаційного оскарження судових рішень, ухвалених в таких справах.
Відповідно до частини четвертої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, чинній на час звернення з цією касаційною скаргою, виключно за правилами загального позовного провадження розглядаються справи у спорах: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує: для юридичних осіб - п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 5) щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років»; 6) щодо оскарження індивідуальних актів Національного банку України, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Міністерства фінансів України, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, рішень Кабінету Міністрів України, визначених частиною першою статті 266-1    цього Кодексу.
За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.
Спір у цій справі виник внаслідок звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "УТЕСИСТЕМ ТРЕЙД" до Уповноваженої особи Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Ільіна Арсена Валерійовича, Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку з позовом щодо визнання протиправною та скасування постанови про накладення санкції у вигляді штрафу за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках № 96-ЮО від 11.02.2022 у розмірі 153 000,00 гривень.
За змістом пункту 6 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що не перевищує: для юридичних осіб - ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; для фізичних осіб та фізичних осіб - підприємців - тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Предметом оскарження у цій справі є постанова суб`єкта владних повноважень про накладення санкції у вигляді штрафу за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках у сумі    153000,00 гривень.
Судом першої інстанції ухвалою від 04.05.2022 вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.
Означені критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.
Водночас, колегією суддів не може бути прийнято до уваги посилання на існування обставин, визначених підпунктом «а» пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки скаржником не обґрунтовано в чому саме полягає фундаментальне значення саме цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.
Суд звертає увагу на те, що можливість відкриття касаційного провадження у справах розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження залежить виключно від обставин конкретної справи: її значення для формування єдиної правозастосовчої практики; неможливості спростування особою, яка подає касаційну скаргу, обставин, встановлених оскаржуваним судовим рішенням, при розгляді іншої справи; значного суспільного інтересу справи чи її виняткового значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; помилкового віднесення судом справи до категорії справ незначної складності.
Окрім того, скаржник також посилається на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає, що розгляд даної справи має для нього виняткове значення, оскільки стосується загальної мети існування позивача як юридичної особи та досягнення її статутних завдань.
Стосовно «винятковості значення» справи для позивача, то в цьому випадку оцінка судом такої «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення.
Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.
Проте, доводи заявника в касаційній скарзі щодо винятковості значення даної справи мають загальний характер, а  саме оскарження постанови про накладення штрафу за правопорушення на ринках капіталу та організованих товарних ринках у сумі 153 000,00 гривень.
Таким чином, колегія суддів вважає, що посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України, а саме: твердження щодо виняткової значущості цієї справи, є необґрунтованими, оскільки такі посилання з означеним у скарзі предметом спору не містять обґрунтованих фактичних передумов для віднесення справи до категорії винятково значимих.
Верховний Суд відхиляє аргументи заявника, з посиланням на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України про те, що справа має для нього виняткове значення через те, що предмет спору спрямований на позбавлення позивача здійснювати повноцінно свою діяльність, як юридичної особи, оскільки діяльність підприємства пов`язана з використанням програмного забезпечення для пошуку покупця на сировину та напівфабрикати, що використовуються в деревообробній галузі. Операції з цими товарами не обмежені в цивільному обігу, відповідно угоди можуть укладатися будь-якими не забороненими нормами закону способами. Зокрема діяльність відповідача, який від свого імені інформує інших осіб про незаконність діяльності позивача повністю зупинило підприємство.
Суд зазначає, що, вирішуючи такі спори у подібній категорії справ, суди надають правову оцінку, в залежності від обставин, установлених у кожній конкретній справі. Водночас, ТОВ «УТЕСИСТЕМ ТРЕЙД» жодним чином не обґрунтувало, що в  цій справі існують питання (виключно оскарження постанови про накладення штрафу), які б віднесли її до виняткової справи, для формування відповідного висновку Верховним Судом, щоб вирішити проблематику в цій категорії справ. Окрім того застосування санкцій Уповноваженою особою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку Ільіна Арсена Валерійовича про накладення штрафу на ТОВ «УТЕСИСТЕМ ТРЕЙД» не позбавляє можливості здійснювати останнім свою діяльність та функціональні обов`язки, як помилково стверджує заявник.
Касаційна скарга в частині наведених у ній обґрунтувань вимог до суду касаційної інстанції містить лише цитування нормативно-правових актів, якими врегульовано спірні правовідносини, посилання на фактичні обставини справи, підстави непогодження з рішеннями судів попередніх інстанцій щодо встановлених обставин справи та застосування нормативно-правових актів.
Що стосується посилань скаржника на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, слід також зазначити, що оцінка наявності підстав касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України, є вторинною від наявності права на касаційне оскарження судових рішень у справах саме незначної складності.
Аналіз аргументів касаційної скарги у їхньому логічному взаємозв`язку з обставинами справи, встановленими в рішеннях судів попередніх інстанцій, не дає підстав для висновку про наявність фактів, наведених у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які б могли слугувати підставою для відкриття касаційного провадження у справі незначної складності.
Цих або інших подібних передумов допуску справи незначної складності до касаційного провадження касаційна скарга не містить.
Отже, заявник не довів і колегія суддів також не встановила виняткових обставин, зазначених у пункті 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Окрім того, у касаційній скарзі скаржник як на підставу оскарження рішень судів попередніх інстанції у цій справі фактично покликається на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи, що Верховний Суд не викладав правових висновків у частині тлумачення норм статей 5 та 52 Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», тобто постає потреба в усунення правової проблематики, що стосується функціонування та існування організованого ринку лісоматеріалів, не зважаючи на те, що це є передумовою притягнення до відповідальності позивача
Суд звертає увагу, що для відкриття провадження за пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України у справі незначної складності, розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, не достатньо лише констатації факту відсутності висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, а необхідно також визначити норму (норми) права, що потребує висновку, підстави необхідності такого висновку у подібних правовідносинах (усунення колізій норм права, визначення пріоритету однієї норми над іншою, тлумачення норми) у розрізі фундаментального значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також зазначення, у чому, на думку заявника, полягає неправильне застосування норми права, щодо якої необхідний висновок Верховного Суду.
Водночас касаційна скарга містить лише виклад обставин справи, цитування правових норм та незгоду з рішеннями судів попередніх інстанції з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, що не є належним обґрунтуванням підстави касаційного оскарження судових рішень, передбаченої пунктом 3 частини четвертої статті 328 КАС України.
Зазначене дає підстави вважати, що за поданою касаційною скаргою оскаржуються судові рішення, які не оскаржуються у касаційному порядку.
Згідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг слід відмовити.
Керуючись ст. 12, 328, 333, 359 КАС України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
1.Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "УТЕСИСТЕМ ТРЕЙД" на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.07.2024 та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28.10.2024 у справі №480/3081/22.
2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржникові через підсистему "Електронний суд".
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.
Суддя-доповідач                                                            А.А. Єзеров

Суддя                                                                                С.Г. Стеценко

Суддя                                                                                В.М. Бевзенко