П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

26 листопада 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/10812/24	

Перша інстанція: суддя Токмілова Л.М.,
повний текст судового рішення
складено 30.08.2024, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:
головуючого           судді                     -            Джабурія О.В.
суддів                                          -            Вербицької Н.В.
                                                                          -           Кравченка К.В.
          
          розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського кружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

08 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до адміністративного суду до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка виразилася у відмові щодо зарахування ОСОБА_1 частини спеціального трудового стажу роботи на посаді музичного керівника дитячого садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка» з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року, який діє право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день призначення, відповідно до п. 7-1 розділу Х «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 та зарахувати ОСОБА_1 , період роботи на посаді музичного керівника дитячого садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка» з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року до спеціального страхового стажу, що дає право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги при досягненні пенсійного віку та виплатити одноразову грошву допомогу, ОСОБА_1 , у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення з врахуванням індексації на день її виплати, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що після розгляду її заяви щодо виплати грошової допомоги у розмірі місячних 10 пенсій, ГУ ПФУ в м. Києві прийняло рішення про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю 30 років спеціального стажу роботи. Зазначає, що відповідачем не враховано до спеціального стажу роботи періоду роботи з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року в колгоспі «Большевик» та в КСП «Миколаївка». Позивач наголошує, що на день досягнення пенсійного віку для призначення пенсії за віком працювала у закладі дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» на посаді музичного керівника та в Миколаївській гімназії з початковою школою Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області на посаді вчителя музики, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», та мала страховий стаж більше 30 років на таких посадах, до цього не отримувала будь-якої пенсії, у зв`язку з чим рішення від 21.02.2024 №0579/03-16 є протиправним та підлягає скасуванню. 
Представник відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, заперечував проти задоволення позовних вимог, вказуючи, що підставою відмови у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій стала відсутність 30- річного стажу, що дає право на встановлення одноразової грошової допомоги. До спеціального страхового стажу не зараховані періоди роботи з 20.02.1991-31.08.1998 в дитячому садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка» з причин не належності дошкільного навчального закладу до державної чи комунальної форми власності. Зазначає, що право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10 пенсій у позивача відсутнє, оскільки заклад колективної форми власності не відноситься до переліку закладів освіти, що дає право на цю виплату.
Представник відповідача, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, також не погодився з викладеними позовними вимогами та зазначив, що управлінням розглянуто матеріали електронної пенсійної справи та довідку № 24 від 07.02.2024, видану Миколаївською гімназією з початковою школою Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та довідку № 06 від 08.02.2024, видану закладом Дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» с. Миколаївка Сергіївської селищної ради, всі періоди роботи враховані до спеціального стажу працівника освіти та становлять 23 роки 8 місяців 29 днів. Позивачу в перерахунку пенсії було відмовлено у зв`язку з відсутністю 30 років спеціального стажу роботи. До страхового стажу не зараховані періоди роботи з 20.02.1991-31.08.1998 в дитячому садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка» з причини не належності дошкільного навчального закладу до державної чи комунальної форми власності. У зв`язку з цим, право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10 пенсій у позивача відсутнє, оскільки заклад колективної форми власності не відноситься до переліку закладів освіти, що дає право на цю виплату.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії – задоволений частково. 
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України м. Києві від 21.02.2024 року №154450007867 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії - нарахуванні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з не зарахуванням до спеціального трудового стажу періоду роботи на посаді музичного керівника дитячого садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка» з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії за віком станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню період роботи на посаді музичного керівника дитячого садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка» з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. 
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДРПОУ 42098368) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.
Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подало  апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.   
Згідно до вимог ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. 
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
13.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Заява ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за принципом екстериторіальності.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.02.2024 №154450007867 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. У рішенні зазначено, що Управлінням розглянуто матеріали електронної пенсійної справи та довідку № 24 від 07.02.2024, видану Миколаївською гімназією з початковою школою Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та довідку № 06 від 08.02.2024, видану закладом Дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» с. Миколаївка Сергіївської селищної ради, всі періоди роботи враховані до спеціального стажу працівника освіти та становлять 23 роки 8 місяців 29 днів. Враховуючи вищезазначене гр. ОСОБА_1 в перерахунку пенсії було відмовлено у зв`язку з відсутністю 30 років спеціального стажу роботи.
Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.
ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційна, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.
За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до підпункту «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення при наявності спеціального стажу роботи від 25 до 30 років за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, незалежно від віку.
Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Такий Порядок затверджено  постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1191.
Пунктом 2 зазначеного Порядку встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 року № 909.
До вказаного Переліку входять посади вчителів, вихователів загальноосвітніх навчальних закладів та вихователі дошкільних навчальних закладів всіх типів.
Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.
В свою чергу, відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України «Про позашкільну освіту» педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.
Пунктом 1 статті 39 Закону України «Про позашкільну освіту» визначено перелік позашкільних закладів, на які поширюється дія даного Закону.
Статтею 29 Закону України «Про освіту» передбачено, що в структуру освіти входить дошкільна освіта.
Згідно зі статтею 5 Закону України «Про дошкільну освіту» систему дошкільної освіти становлять дошкільні навчальні заклади незалежно від підпорядкування, типів і форми власності.
Як вбачається із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач 23.08.1988 призначена вчителем музики та співу Миколаївської ВШ та 19.02.1991 року звільнена з посади у зв`язку з переведенням в дитячий садок колгоспу «Большевик».
Відповідно до архівної довідки Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів територіальних громад Білгород-Дністровського району» від 16.11.2023 № Р-692 колгосп «Більшовик» створено в березні 1947року. На підставі рішення загальних зборів колгоспу від 10.08.1992 протокол №1 реорганізований в колективне сільськогосподарське підприємство «Миколаївка». Згідно Указу Президента України «Про невідкладні заходи по прискоренню реформи аграрного сектору економіки» від 03.12.1999 № 1529/99 та на підставі рішення загальних зборів від 10.02.2000 № 2 на базі розпайованих земель створено сільськогосподарський кооператив «Миколаївка».
Як вбачається з архівних довідок, у період з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року позивач працювала в колгоспі «Большевик» та в КСП «Миколаївка» на посаді музичного керівника.
На день досягнення пенсійного віку працювала в комунальному закладі освіти – Миколаївській гімназії з початковою школою Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області на посаді вчителя музики та в комунальному закладі дошкільної освіти (ясла-садок) «Сонечко» с. Миколаївка Сергіївської селищної ради на посаді музичного керівника і має страховий стаж більше 30 років та відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Головне управління Пенсійного фонду України м. Києві не зарахувало до спеціального страхового стажу періоди роботи з 20.02.1991 року - 31.08.1998 року в дитячому садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка» з причин не належності дошкільного навчального закладу до державної чи комунальної форми власності.
Разом з цим, відповідно до статей 16, 18 Закону Української PCP «Про народну освіту» від 28 червня 1974 року, що діяв на час роботи позивачки у вказаний період, з метою створення найсприятливіших умов для виховання дітей дошкільного віку і подання необхідної допомоги сім`ї створюються дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки загального і спеціального призначення та інші дитячі дошкільні заклади. Влаштування дітей у дитячі дошкільні заклади провадиться за бажанням батьків або осіб, які їх замінюють.
Дитячі дошкільні заклади організовувались виконавчими комітетами районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також з їх дозволу державними підприємствами, установами та організаціями, колгоспами, іншими кооперативними та іншими громадськими організаціями.
Таким чином, в період роботи позивачки з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року по в Україні визнавалось дві форми власності: соціалістична та особиста. Колгоспи відносились до соціалістичної власності, а не до особистої.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 31 січня 2019 року у справі № 466/2943/17.
Відповідно до статті 10 Конституції УРСР від 20 квітня 1978 року основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності.
Стаття 11 Конституції УРСР визначала, що у виключній власності держави є: земля, її надра, води, ліси. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв`язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.
Таким чином, стаж роботи позивачки в період з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року безпідставно не зарахований відповідачем до стажу працівника освіти, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.
Статтею 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.
Згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.
Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.
Відповідно до ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст.2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.
Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, – 
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2024 року - без змін.
          Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених статтею 328 КАС України.

Суддя-доповідач 		О.В. Джабурія	
Судді	  	Н.В. Вербицька    К.В. Кравченко