УХВАЛА
23 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 522/3747/22
провадження № 61-16480ск24
 
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Пархоменка П. І., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хрипко Максим Юрійович, на рішення Приморського районного суд м. Одеси від 17 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в особі представника за законом ОСОБА_3 , треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Щербаков Юрій Сергійович, Служба у справах дітей Одеської міської ради, про визнання такою, що втратила право користування квартирою,
УСТАНОВИВ:
1.                 02 грудня 2024 року представник  ОСОБА_1 (далі - відповідач) - адвокат Хрипко М. Ю. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Приморського районного суд м. Одеси від 17 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року (повний текст складений 05 листопада 2024 року) у справі № 522/3747/22. 
 
2.                 Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.
 
3.                 Представник відповідача в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) до касаційної скарги не додав документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
 
4.                 Натомість просить відстрочити відповідачу сплату судового збору до ухвалення рішення за результатами розгляду цієї касаційної скарги, посилаючись на відсутність у нього постійного місця роботи, проте жодних доказів, які б підтвердили майновий стан відповідача до касаційної скарги не додано. 
 
5.                 Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон від 08 липня 2011 року № 3674-VI).
 
6.                 Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
 
7.                 Враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю (частина перша статті 8 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI).
 
8.                 За змістом наведених приписів, зокрема, підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи та подати докази на підтвердження того, що саме її загальний майновий стан, а не одне із можливих джерел доходів перешкоджав або перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законом розмірі.
 
9.                 У Законі від 08 липня 2011 року № 3674-VI немає чітко визначеного переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному випадку суд установлює можливість звільнити особу від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити чи розстрочити сплату на підставі поданих доказів саме щодо майнового стану такої особи. Оцінюючи останній, суд має встановити наявність у такої особи доходу (заробітної плати, стипендії, пенсії тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища тощо.
 
10.            Верховний Суд зауважує, що обов'язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний майновий стан особи для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, покладається саме на особу, яка звертається з відповідним клопотанням. Такими доказами можуть бути, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо. 
 
11.            Відповідач не надала жодних доказів, які б належно характеризували її майновий стан, свідчили б про відсутність у неї коштів на час звернення із касаційною скаргою для сплати судового збору і зумовлювали необхідність відстрочення сплати цього збору.
 
12.            З огляду на викладене у задоволенні клопотання відповідача про відстрочення їй сплати судового збору слід відмовити.
 
13.            Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду з позовом у 2022 році та заявило позовну вимогу немайнового характеру.
 
14.             За змістом підпункту 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI ставка судового збору за подання юридичною особою або фізичною особою - підприємцем до суду позовної заяви немайнового характеру встановлюється у розмірі 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
 
15.            Згідно зі статтею 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1928-IX«Про Державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі з 01 січня 2022 року становив 2 481,00 грн.
 
16.            Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.
 
17.            З урахуванням наведеного розмір судового збору за подання касаційної скарги у даній справі становить 4 962,00 грн, із розрахунку 2 481,00 грн х 1 х  200%.
 
18.            За таких обставин відповідач має сплатити судовий збір у розмірі 4 962,00 грн та надати суду відповідний документ про його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати цього збору відповідно до закону.
 
19.            Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано до ГУК у м. Києві/Печерс. р-н/22030102, код ЄДРПОУ: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача (стандарт IBAN): UA288999980313151207000026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
 
20.            Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону від 08 липня 2011 року № 3674-VI.
 
21.            Таким чином недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхомподання до Верховного Суду документа, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі або документів, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.
 
22.            У разі подання вказаних документів через підсистему «Електронний Суд» відповідач має надати докази їх надсилання іншим учасникам справи до зареєстрованого електронного кабінету в підсистемі «Електронний Суд» або листом з описом вкладення.
 
23.            У разі ж подання цих документів засобами поштового зв`язку, їхні копії мають бути надані суду відповідно до кількості учасників справи.
 
24.            За змістом частини другої статті 393 ЦПК у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.
 
25.            В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК). Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК).
 
26.            Питання про відкриття касаційного провадження або про відмову у відкритті касаційного провадження буде вирішено колегією суддів після усунення недоліків касаційної скарги та її оформлення відповідно до вимог статті 392 ЦПК.
Керуючись статтями 136, 185, 392, 393 ЦПК, Суд
УХВАЛИВ:
1.                 У задоволенні клопотання  ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору відмовити.
 
2.                 Касаційну скаргу  ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Хрипко Максим Юрійович, на рішення Приморського районного суд м. Одеси від 17 жовтня 2023 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 жовтня 2024 року у справі № 522/3747/22 залишити без руху.
 
3.                 Запропонувати  ОСОБА_1 в строк протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали привести касаційну скаргу у відповідність з вимогами статті 392 ЦПК шляхом сплати судового збору у зазначеному розмірі або надання документів, що підтверджують підстави звільнення від сплати цього збору відповідно до закону.
 
4.                 Роз`яснити, що якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.
 
5.                 У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                       П. І. Пархоменко