СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2024 року                               м. Харків              Справа № 922/2088/24  

Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В., 
за участю секретаря судового засідання: Фурсової А.М.,
за участю представників сторін:
прокурор (апелянт): Полякова С.О., посвідчення від 01.03.2023;
від позивача-1: Гевел І.А., витяг з ЄДР;
від позивача-2: не з`явилися; 
від відповідача: Хан А.О., ордер серії АХ №1198166 від 16.07.2024;
розглянувши апеляційну скаргу в.о. керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова (вх. №2128 Х/2),
на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.08.2024 у справі №922/2088/24 (суддя Пономаренко Т.О.),
за позовом керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова в інтересах держави в особі позивачів: 
1) Харківської міської ради, м. Харків,
2) Департаменту освіти Харківської міської ради, м. Харків,
до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,  м. Харків,
про стягнення збитків,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2024 року керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова в інтересах держави, в особі Харківської міської ради та Департаменту освіти Харківської міської ради звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення збитків у розмірі 183614,40грн. 
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.06.2024 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі №922/2088/24, яку вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
26.08.2024 до Господарського суду Харківської області від представника відповідача, ФОП ОСОБА_1. надійшла заява про зупинення провадження у цій справі №922/2088/24 до завершення розгляду Орджонікідзевським районним судом міста Харкова кримінальної справи №644/2183/24.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 28.08.2024 задоволено клопотання представника відповідача та зупинено провадження у цій справі №922/2088/24 до розгляду та набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №644/2183/24 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвала суду мотивована тим, що в межах цієї справи предметом доказування є, зокрема, питання щодо правомірності/неправомірності отримання відповідачем бюджетних коштів в сумі 183614,40грн під час капітального ремонту (з усунення аварій) будівлі Харківської гімназії №163 Харківської міської ради Харківської області за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 330. Судове провадження щодо оцінки наданих прокурором доказів та встановлення відповідних фактів проводиться в межах розгляду кримінальної справи №644/2183/24 Орджонікідзевським районним судом м.Харкова. При цьому, правова оцінка обставинам кримінального правопорушення, зокрема, заподіяння збитків, допустимість зібраних доказів, поданих стороною обвинувачення, матиме правові наслідки для правовідносин сторін цього спору. Вказаних можливостей щодо оцінки доказів, зібраних в рамках кримінального провадження №42023222020000010, позбавлений Господарський суд Харківської області під час розгляду цієї справи №922/2088/24, оскільки всі зібрані докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, суду не можуть бути надані. Крім цього, господарський суд не зможе дати оцінку допустимості отримання доказів з точки зору кримінального процесуального законодавства, оскільки такими повноваженнями він не наділений.
За таких обставин, з огляду на предмет та підстави позовних вимог у цій справі, оскільки прокурором пред`явлено позов про стягнення збитків, розглядаючи який суд повинен встановити наявність або відсутність усіх елементів складу цивільного (господарського) правопорушення, у т.ч. протиправної поведінки та вини відповідача, встановлення наявності або відсутності якої є предметом кримінального провадження №42023222020000010 у справі №644/2183/24, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду даної справи до набрання законної сили вироком чи ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова про закриття провадження по кримінальному провадженні №42023222020000010 у справі №644/2183/24.
Не погодившись із вищевказаною ухвалою, в.о. керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.08.2024 у справі №922/2088/24 та передати справу до господарського суду першої інстанції для продовження розгляду; також, апелянт просить відшкодувати Харківській обласній прокуратурі за рахунок відповідача судові витрати зі сплати судового збору, а справу розглянути за участі представника прокуратури.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що відповідачем не доведено об`єктивної неможливості розгляду даної господарської справи, оскільки судовий розгляд справи №644/2183/24 у кримінальному провадженні №42023222020000010 від 06.02.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, ще фактично не розпочато, на даний час триває підготовка до судового розгляду, не визначений порядок дослідження доказів, на які посилатиметься сторона обвинувачення, а наявних матеріалів, які є додатками до позовної заяви у даній справі №922/2088/24, у тому числі висновків експертних установ та документів форм КБ2-в, які було надано суду, достатньо для встановлення обставин по справі та винесення Господарським судом Харківської області об`єктивного та неупередженого рішення. 
Апелянт наголошує, що суд першої інстанції зупиняючи провадження не навів достатніх обґрунтувань, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості таких доказів та викладених у них висновків. 
На переконання скаржника, господарський суд першої інстанції не зазначив, як судове рішення у даній справі може вплинути на розгляд обвинувального акту відносно відповідача у Орджонікідзевському районному суді м.Харкова, з урахуванням предмету і підстав позову. Будь-яких обставин, що унеможливлюють самостійне дослідження судом наданих сторонами доказів під час розгляду даної справи і встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідачем та його представником не надано. Скаржник вважає, що розгляд справи №644/2183/24 не є перешкодою для перевірки суттєвих обставин, які повинні бути встановлені у справі №922/2088/24, а обставини даної справи надають можливість розглянути даний спір незалежно від розгляду справи №644/2183/24.

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.09.2024 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Мартюхіна Н.О., суддя Здоровко Л.М., суддя Лакіза В.В.,
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою в.о. керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.08.2024 у справі №922/2088/24; встановлено учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, заяв, клопотань та письмових пояснень з доказами їх надсилання іншим учасникам провадження; призначено розгляд апеляційної скарги у справі №922/2088/24 на 02.10.2024 о 10:00 год.
У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до апеляційного суду 01.10.2024 від ФОП ОСОБА_1., відповідач заперечує проти доводів та вимог апеляційної скарги прокурора, просить залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі - без змін. На переконання відповідача, розгляд цієї справи №922/2088/24 об`єктивно неможливий до вирішення кримінальної справи №644/2183/24, оскільки саме за наслідками розгляду кримінальної справи особа може бути визнана винною у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, та зважаючи на це, буде спростовано презумпцію невинуватості особи. Відповідач також зазначає, що позовні вимоги у справі №922/2088/24 обґрунтовано доказами, які є предметом дослідження у кримінальному провадженні №42023222020000010 від 06.02.2023, яке перебуває на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова (справа № 644/2183/24). Подаючи позов у цій справі прокурор не врахував імперативні вимоги КПК України, які надають право пред`явити цивільний позов в кримінальному провадженні або в порядку цивільного судочинства. 
До початку розгляду справи Харківська міська рада та Департамент освіти Харківської міської ради не скористалися своїм правом на подання відзивів на апеляційну скаргу, що відповідно до ч. 3 ст. 263 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
У судовому засіданні апеляційної інстанції 02.10.2024 приймали участь прокурор (апелянт) та представник позивача-1, які підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили суд її задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати та передати справу до Господарського суду Харківської області для продовження розгляду.
Представник відповідача у судовому засіданні 02.10.2024 заперечував проти задоволення апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві, просив залишити оскаржувану ухвалу суду першої інстанції про зупинення провадження у справі без змін.
Уповноважені представники позивача-2, Департаменту освіти Харківської міської ради у судове засіданні 02.10.2024 не з`явилися; про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги всі сторони повідомлені у встановленому законом порядку.
Відповідно до ч. 12 ст. 270 ГПК України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу, а також те, що явка сторін не визнавалася судом обов`язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників позивача-2, у зв`язку з чим переходить до її розгляду по суті.

Згідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Розглянувши матеріали господарської справи, доводи та вимоги апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, судова колегія Східного апеляційного господарського суду встановила наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та інформації з відкритого веб-порталу Уповноваженого органу з питань закупівель "Рrozorro", Департаментом освіти Харківської міської ради (код ЄДРПОУ 22704183) проведено процедуру відкритих торгів (ідентифікатор закупівлі UА-2022-11-21-015218-а) щодо закупівлі послуг з капітального ремонту (з усунення аварій) будівлі Харківської гімназії №163 Харківської міської ради Харківської області за адресою: 61172, м. Харків, вул. Луї Пастера, 330. Очікувана вартість закупівлі складала - 3493937,14грн з ПДВ. Джерелом фінансування є кошти місцевого бюджету.
Згідно з реєстром отриманих тендерних пропозицій, в процедурі закупівлі UA-2022-11-21-015218-а приймав участь один учасник: ФОП ОСОБА_1. (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) з остаточною ціновою пропозицією 3493937,14грн з ПДВ, якого за результатам проведеної процедури закупівлі визнано переможцем та з яким 21.11.2022 замовник уклав  договір підряду №163Р (надалі - договір).
За умовами п. 1.1. вказаного договору замовник доручає, а підрядник у відповідності до умов договору зобов`язується своїми силами і засобами на власний ризик виконати відповідно до коду ДК 021:2015: 45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація по об`єкту: "Капітальний ремонт (з усунення аварій) будівлі Харківської гімназії №163 Харківської міської ради Харківської області за адресою: 61172, м. Харків, вул. Луї Пастера, 330", згідно кошторисних норм України, затверджених наказом Мінрегіонбуду від 01.11.2011 №281 "Про затвердження кошторисних норм України у будівництві" та відповідно до договірної ціни (Додаток 1).
Відповідно до п. 2.1 договору, загальна сума договору складає 3493937,14грн.
Цей договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та діє до 31.12.2022, а в частині взаєморозрахунків до повного виконання їх сторонами (п.  9.1 договору). 
Додатковою угодою №1 до договору №163Р від 21.11.2022 загальну суму договору знижено до 2475922,36грн.
Як також вбачається з матеріалів справи, за результатами виконання будівельних робіт сторони договору підписали наступні акти приймання-передачі КБ-2в: №1 за грудень 2022 року від 21.12.2022 на суму 1833284,64грн; №1/1 за грудень 2022 року на суму 11809,28грн; №2 за грудень-2 2022 року від 28.12.2022 року на суму 630828,44грн. Всього на суму 2475922,36грн.
Звертаючись до господарського суду з позовом у цій справі прокурор посилається на те, що фактично виконані будівельні роботи не в повній мірі відповідають тим, які зазначені в актах приймання виконаних будівельних робіт на суму 183614,40грн.
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України (здійснення в умовах воєнного стану заволодіння бюджетними коштами на суму 183614,40грн шляхом зловживання ним як службовою особою своїм службовим становищем під час капітального ремонту (з усунення аварії) будівлі Харківської гімназії №163 Харківської міської ради Харківської області за адресою: 61172, м.Харків, вул. Луї Пастера, 330) та ч. 1 ст. 366 КК України (здійснення як службовою особою внесення до офіційних документів (акту №1 від 21.12.2022 та  акту №2 від 28.12.2021) завідомо неправдивих відомостей та видачу завідомо неправдивих документів в частині відповідності нормативним вимогам та вартості фактично виконаних будівле них робіт, де завищено нормативну трудомісткість фактично виконаних будівельних робіт на 1148,25 люд.-год., в результаті чого завищено нормативну вартість фактично виконаних будівельних робіт на суму 183614,40грн під час капітального ремонту(з усунення аварії) будівлі Харківської гімназії №163 Харківської міської ради Харківської області за адресою: 61172, м. Харків, вул. Луї Пастера, 330, номер кримінального провадження №42023222020000010.
У межах кримінального провадження №42023222020000010 проведено судову будівельно-технічну експертизу, за якою здійснено дослідження будівлі Харківської гімназії №163 по вул. Луї Пастера, 330 у м. Харкові та відповідної документації, за наслідками якої надано висновок експерта № 8035 від 13.10.2023. У цьому висновку встановлено, що обсяги та вартість фактично виконаних робіт, а саме, роботи по об`єкту "Капітального ремонту (з усунення аварії) будівлі Харківської гімназії №163 Харківської міської ради Харківської області за адресою: 61172, Україна, Харківська обл., м. Харків, вул. Луї Пастера, 330", не відповідають нормативним обсягам та вартості фактично виконаних будівельних робіт, зазначеним в актах виконаних робіт КБ-2в.
Крім того, в межах кримінального провадження №42023222020000010 проведено судову економічну експертизу, за результатами якої надано висновок від від 19.12.2023 № СЕ-19/121-23/24185-ЕК.
Згідно цього висновку вбачається, що надлишкова сплата грошових коштів за виконані ФОП ОСОБА_1. будівельні роботи за договором підряду №163Р від 21.11.2022 по об`єкту: "Капітального ремонту (з усунення аварії) будівлі Харківської гімназії №163 Харківської міської ради Харківської області за адресою: 61172, м. Харків, вул. Луї Пастера, 330", укладеного з Департаментом освіти Харківської міської ради складає 183614,40грн.
17.06.2024 керівник Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова звернувся до Господарського суду Харківської області з позовом в інтересах держави в особі Харківської міської ради та Департаменту освіти Харківської міської ради, в якому просив стягнути з ФОП ОСОБА_1. на користь Харківської міської ради збитки в сумі 183614,40грн.
В обґрунтування позовних вимог прокуратура посилається на те, що під час виконання будівельних робіт за договором підряду №163Р від 21.11.2022 відповідачем внесено недостовірні відомості до актів виконаних будівельних робіт КБ-2В, а саме, завищено нормативні обсяги трудовитрат на 1148,25 люд.-год, що спричинило завищення загальної вартості виконаних робіт та завдало замовнику збитків у сумі 183614,40грн.
Ухвалою Господарського суду Харківської області від 21.06.2024 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі №922/2088/24, призначено підготовче засідання.
26.08.2024 до Господарського суду Харківської області від представника відповідача надійшла заява про зупинення провадження у справі, яка обґрунтовано з посиланням на положення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України об`єктивною неможливістю розгляду справи № 922/2088/24 до вирішення кримінальної справи №644/2183/24, що перебуває на розгляді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова за обвинуваченням ОСОБА_1 у заволодінні бюджетними коштами, виділеними Департаментом освіти Харківської міської ради, шляхом внесення недостовірних даних до офіційних документів (акти КБ-2В) на загальну суму 183614,40грн за наслідками капітального ремонту ФОП ОСОБА_1. приміщень Харківської гімназії №163 за адресою: 61172, м. Харків, вул. Луї Пастера, 330, на підставі договору підряду №163Р від 21.11.2022. Як вважає відповідач, враховуючи презумпцію невинуватості особи, у даному випадку саме за наслідками розгляду кримінальної справи буде вирішуватися наявність вини відповідача у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень. 
Як вже зазначалося, Господарським судом Харківської області 28.08.2024 постановлено оскаржувану ухвалу, якою задоволено клопотання представника відповідача та зупинено провадження у цій справі №922/2088/24 до розгляду та набрання законної сили судовим рішенням у кримінальній справі №644/2183/24 за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, з підстав, що вказувалися раніше.

Надаючи кваліфікацію спірних правовідносин, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для зупинення провадження справі, враховуючи наступне.
Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства, зокрема є: змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Законом можуть бути визначені також інші засади судочинства.
За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Частиною 3 ст. 2 ГПК України передбачено, що основними засадами (принципами) господарського судочинства є, зокрема: верховенство права; змагальність сторін; пропорційність; розумність строків розгляду справи судом; неприпустимість зловживання процесуальними правами тощо.
Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження. 
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнов проти України", відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
Таке право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами ст.ст. 227, 228 ГПК України, в яких наведено перелік підстав, за наявності яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі.
Зупинення провадження у справі - це тимчасове повне припинення всіх процесуальних дій у справі, що викликане настанням зазначених у законі причин, які перешкоджають подальшому руху процесу і щодо яких невідомо, коли вони можуть бути усунені (аналогічні висновки містяться у постановах Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 910/2309/20, від 17.10.2023 у справі №922/551/23).
Положеннями п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України визначено, що господарський суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.
За змістом п. 4 ч. 1 ст. 229 ГПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому п. 5 ч. 1 ст. 227 цього Кодексу - до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи.
У разі застосування п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України, згідно вимог ст. 234 цього Кодексу, у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали.
Разом з тим, положення п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України містять визначення обставин, за наявності яких, зупинення провадження у справі не допускається.
Так, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі (такий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 20.12.2019 у справі № 910/759/19).
Пов`язаною із цією справою є така інша справа, в якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання та оцінку доказів у цій справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (ч. 4 та 6 ст. 75 ГПК України).
Отже, для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному конкретному випадку зобов`язаний з`ясовувати: 1) як пов`язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; 2) чим обумовлюється неможливість розгляду справи (аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 922/1962/17, від 17.12.2019 у справі № 917/131/19).
Зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього (висновки, викладені у постановах Верховного Суду від 10.06.2019 у справі №914/1983/17, від 16.01.2020 у справі №908/1188/19).
Необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що свідчить про порушення положень ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є стягнення збитків, що завдані підрядником (відповідачем) замовнику (позивачам) шляхом внесення недостовірних даних до актів виконаних робіт КБ-2В, а саме, завищено нормативні обсяги трудовитрат на 1148,25 люд.-год, що спричинило завищення загальної вартості виконаних робіт на суму 183614,40грн.
За загальними положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб`єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов`язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.
За змістом ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб`єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов`язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов`язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; наявність збитків; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Відсутність хоча б одного з перелічених елементів, що утворюють склад цивільного правопорушення, звільняє боржника від відповідальності за порушення у сфері господарської діяльності, оскільки його поведінка не може бути кваліфікована як правопорушення.
При цьому, враховуючи положення ст. 74 ГПК України, саме на позивача покладено обов`язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяними збитками. При цьому важливим елементом доказування наявності збитків є встановлення безпосереднього причинно-наслідкового зв`язку між протиправною поведінкою заподіювача та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які завдано особі, - наслідком такої протиправної поведінки.
Натомість відповідачу, з урахуванням положень ч. 1 ст. 883 ЦК України, потрібно довести відсутність його вини у завданні збитків позивачу.
Отже, суд у кожній конкретній справі за наявними у ній доказами повинен встановити наявність складу цивільного правопорушення для застосування такого виду відповідальності як стягнення збитків.
Частиною 2 ст. 76 ГПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Як встановлено судом апеляційної інстанції, позовні вимоги прокурора обґрунтовані тим, що ФОП ОСОБА_1. під час виконання робіт за договором підряду №163Р від 21.11.2022 внесено недостовірні дані до актів приймання виконаних будівельних робіт №1 за грудень 2022 року від 21.12.2022 на суму 1833284,64грн, №1/1 за грудень 2022 року на суму 11809,28грн, №2 за грудень-2 2022 року від 28.12.2022 року на суму 630828,44грн, а саме в них завищено нормативні обсяги трудовитрат на 1148,25 люд.-год, що спричинило завищення загальної вартості виконаних робіт на суму 183614,40грн.
Вказані обставини стали підставою для завищення вартості виконаних підрядником робіт та надлишкового отримання підрядником бюджетних коштів в сумі 183614,40грн.
На підтвердження позовних вимог прокурором до позовної заяви додано: інформацію з сайту Prozorro про проведення закупівлі, витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 42023222020000010, копії: договору про закупівлю №163р від 21.11.2022 разом з додатковою угодою №1 до договору, копії актів КБ-2В, платіжні доручення про перерахування грошових коштів, висновку експерта №8035 від 13.10.2023 за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи по кримінальному провадженню №42023222020000010, висновку експерта №СЕ-19/121-23/24185-ЕК від 19.12.2023 за результатами проведеної судової економічної експертизи (а.с. 25-110, т.1).
З матеріалів справи вбачається, що зупиняючи провадження у цій справі до закінчення розгляду Орджонікідзевським районним судом м. Харкова справи №644/2183/24, суд першої інстанції виходив з того, що на розгляді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова перебуває кримінальна справа №644/2183/24 по обвинуваченню ОСОБА_1 вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, а саме: 
1) здійснено в умовах воєнного стану заволодіння бюджетними коштами на суму 183614,40грн шляхом зловживання ним, як службовою особою, своїм службовим становищем під час капітального ремонту (з усунення аварій) будівлі Харківської гімназії №163 Харківської міської ради Харківської області за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 330;
2) здійснено, як службовою особою, внесення до офіційних документів (акту №1 від 21.12.2022 та акту №2 від 28.12.2022) завідомо неправдивих відомостей та видачу завідомо неправдивих документів в частині відповідності нормативним обсягам та вартості фактичних будівельних робіт, де завищено нормативну трудомісткість фактично виконаних будівельних робіт на 1148,25 люд.-год., в результаті чого завищено нормативну вартість фактично виконаних будівельних робіт на 183614,40грн під час капітального ремонту (з усунення аварій) будівлі Харківської гімназії №163 Харківської міської ради Харківської області за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 330.
Таким чином, господарський суд встановив, що у цій справі №922/2088/24 та у справі №644/2183/24 судом розглядаються обставини стосовно правомірності/ неправомірності отримання відповідачем бюджетних коштів в сумі 183614,40грн під час капітального ремонту (з усунення аварій) будівлі Харківської гімназії №163 за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 330.
Разом з цим суд зазначив, що збір доказів, які долучено прокурором до позовної заяви у справі №922/2088/24, зокрема, висновки експертів судової будівельно-технічної експертизи №8035 від 13.10.2023 та судової економічної експертизи №СЕ-19/121-23/24185-ЕК від 19.12.2023, здійснювався у рамках розслідування кримінального провадження №42023222020000010, тобто в порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством.
При цьому, суд першої інстанції зазначив, що розгляд даної справи без зупинення в ній провадження до завершення розгляду кримінальної справи №644/2183/24 Орджонікідзевським районним судом м. Харкова є об`єктивно неможливим з огляду на те, що враховуючи обмеженість предметом позову, Господарський суд Харківської області здійснюючи розгляд справи №922/2088/24 позбавлений можливості оцінювати докази, які зібрані в рамках кримінального провадження в порядку передбаченому КПК України.
Однак, суд апеляційної інстанції не погоджується з вищенаведеними висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
За змістом ч. ч. 1 та 3 ст. 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Частиною 6 ст. 75 ГПК України визначено, що обвинувальний вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду, якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
У той же час, ч. 7 вказаної статті встановлює, що правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для господарського суду.
Положення ст. 76 ГПК України визначають, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
За статтею 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи (ст. 78 ГПК України).
Згідно зі ст. 79 ГПК України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 13 ГПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у господарських справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Статтею 86 ГПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Отже, господарський суд наділений самостійними повноваження на оцінку доказів, що містяться в матеріалах господарської справи.
При цьому судове рішення повинно ґрунтуватися на доказах, що досліджувалися та оцінювалися ним безпосередньо, як в сукупності, так і кожен окремо.
Однак, місцевий господарський суд не врахував, що він наділений повноваженнями щодо оцінки доказів у справі та встановлення відповідних фактів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін у цій справі, що надає йому можливість самостійно встановити всі обставини справи та ухвалити рішення по суті.
Так, зокрема, суд першої інстанції в межах даного провадження не позбавлений можливості встановити обставини виконання / невиконання відповідачем будівельних робіт за договором підряду №163Р від 21.11.2022, їх фактичний обсяг та вартість, чи виконувалися / не виконувалися спірні роботи з капітального ремонту будівлі Харківської гімназії №163 за адресою: м. Харків, вул. Луї Пастера, 330.
Судова колегія зауважує, що судом першої інстанції не наведено достатніх обґрунтувань, на підставі яких він дійшов висновку про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи, неможливість встановити та оцінити певні конкретні обставини (факти), що мають суттєве значення для вирішення цього спору на підставі наявних в матеріалах справи доказів, неможливість здійснення ним перевірки законності та обґрунтованості таких доказів та викладених у них висновків.
Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 98 ГПК України висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.
Положеннями ч. 3 ст. 98 ГПК України визначено, що висновок експерта може бути наданий на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.
При перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.
У розумінні положень ст. 104 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не є обов`язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими ст. 86 цього Кодексу.
Таким чином, висновок експерта є рівноцінним з іншими видами доказів і не має заздалегідь установленої сили.
У постанові Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 918/36/19 зазначено, що при вирішенні господарських спорів може бути досліджений і висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної. Висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.
При цьому, Верховним Судом зазначено, що покликання судів першої та апеляційної інстанції на відсутність порядку витребування господарськими судами в органів досудового розслідування оригіналів документів, що долучені до матеріалів кримінального провадження, як на причину неможливості дослідити оригінали документів, достовірність яких оспорюється в даній справі, є безпідставним. Господарським процесуальним та кримінально - процесуальним законодавством України не встановлено заборони господарському суду витребовувати окремі оригінали документів, які долучені до матеріалів кримінального провадження, що здійснюється в порядку, встановленому ст. 81 ГПК України.
Таким чином, висновки експерта, виконані у кримінальному провадженні, можуть враховуватись у якості допустимих доказів судами інших юрисдикцій, окрім кримінальної. При цьому такий висновок є рівноцінним з іншими видами доказів, не має заздалегідь установленої сили та підлягає оцінці разом з іншими доказами у справі.
Враховуючи зазначене, Господарський суд Харківської області не позбавлений можливості самостійно здійснити оцінку висновку експерта №8035 від 13.10.2023 за результатами проведеної судової будівельно-технічної експертизи по кримінальному провадженню №42023222020000010 та висновку експерта №СЕ-19/121-23/24185-ЕК від 19.12.2023 за результатами проведеної судової економічної експертизи.
При цьому судова колегія звертає увагу на те, що відповідач не позбавлений можливості надати всі наявні у нього докази до господарського суду з метою доведення своїх доводів та заперечень. Крім того, у випадку наявності сумнівів чи заперечень щодо експертних висновків, наданих прокурором, відповідач згідно з нормами ГПК України наділений правом надати до суду висновок експерта, виготовлений за його замовленням, або за наявності мотивованих підстав та належного обґрунтування, звернутися до господарського суду з клопотанням про призначення у справі експертизи, додаткової або повторної експертизи.
Колегія суддів наголошує, що для вирішення справи господарському суду необхідно встановити наявність або відсутність в діях відповідача порушення господарського зобов`язання, яке спричинило настання збитків та їх розмір.
Водночас, наявність або відсутність в діях відповідача кримінального правопорушення не має вирішального значення для встановлення обставин наявності чи відсутності в діях відповідача порушення господарського зобов`язання, яке потягло за собою настання матеріальних збитків. Відсутність в діях особи кримінального правопорушення не є беззаперечним свідченням відсутності в діях такої особи господарського правопорушення.
У той же час, сама по собі взаємопов`язаність двох справ ще не свідчить про неможливість розгляду цієї справи до прийняття рішення в іншій справі, оскільки незалежно від результату розгляду справи №644/2183/24, господарський суд має достатньо правових підстав для розгляду та вирішення по суті цієї справи №922/2088/24, у відповідності до вимог законодавства, предмету та підстав позову.
Наведене свідчить про те, що місцевий господарський суд необґрунтовано зупинив розгляд справи за наявності власних повноважень щодо оцінки доказів та встановлення обставин справи, що мало наслідком порушення принципів змагальності, диспозитивності судового процесу та розумності строків розгляду справи в суді.
Враховуючи, що обставини даної справи суд може встановити самостійно в межах її розгляду, і в даній ситуації суд жодним чином не обмежений самостійно встановити обставини справи шляхом дослідження наявних у справі доказів, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зупинення провадження у даній справі, порушивши при цьому приписи п. 5 ч. 1 ст. 227 ГПК України.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 280 ГПК України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають застосуванню у спірних правовідносинах, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга в.о. керівника Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала Господарського суду Харківської області від 28.08.2024 у справі №922/2088/24 підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи, що у цьому випадку суд апеляційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК України).
Керуючись ст.ст. 129, 269, 271, 276, 281 - 284 ГПК України, Східний апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу в.о. керівника Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова на ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.08.2024 у справі №922/2088/24 задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Харківської області від 28.08.2024 у справі №922/2088/24 скасувати. 
Справу №922/2088/24 направити для продовження розгляду до Господарського суду Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження передбачені ст. 286 - 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 14.10.2024.

Головуючий  суддя                                                         Н.О. Мартюхіна

Суддя                                                                                 Л.М. Здоровко  

Суддя                                                                                 В.В. Лакіза