ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Князів Острозьких, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6aa.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Лапій С.М.                                                                                    
Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  19 листопада 2024 року                                            Справа № 640/19901/21

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:            Епель О.В., 
суддів:                                    Карпушової О.В., Мєзєнцева Є.І.,
розглянувши у порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у справі

за позовом           ОСОБА_1 

до                    Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про                    визнання протиправним та скасування рішення,                                                                       зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи.
1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - Відповідач), в якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в перерахунку пенсії від 08.07.2021 року №131/03.15-24;
-  винести рішення, яким зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію держслужбовця та зробити перерахунок пенсії згідно ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХII «Про державну службу» з 01.07.2021 року.
Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.04.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суд від 19.08.2022, адміністративний позов задоволено повністю.
2. До Київського окружного адміністративного суду надійшла заява   ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення.
У вказаній заяві Позивачка просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києва призначити їй пенсію держслужбовця за ст.37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ з 01.07.2021 та зробити перерахунок пенсії з 01.07.2023;
- зобов`язати Відповідача подати звіт про виконання рішення суду у строк, який встановить суд;
- стягнути з посадових осіб Відповідача штраф за невиконання рішення суду на користь держави та ОСОБА_1 в розмірі 40 прожиткових мінімумів.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року у задоволенні клопотання   ОСОБА_1 про встановлення судового контролю та надання звіту про виконання судового рішення відмовлено.
Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що   встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили.
Також суд відзначив, що виконавчою службою 21.02.2023 відкрито виконавче провадження НОМЕР_1. При цьому, Позивачкою не надано доказів, що виконавець не вживає належних заходів щодо виконання судового рішення або вжиті заходи не призвели до     виконання судового рішення .
3. Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Позивачка подала апеляційну скаргу у якій просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Апелянтка зазначає, що рішення суду на даний час досі не виконано. Крім того, ОСОБА_1 стверджує, що Відповідач фактично позбавив її коштів на існування та нарахував переплату. 
Також Апелянтка зазначила, що в травні 2023 Державна виконавча служба України звернулася з поданням до Шевченківського відділу національної поліції України про притягнення до кримінальної відповідальності керівництва ГУ ПФУ у м. Києві.
Крім того, в обґрунтування своєї позиції ОСОБА_1 посилається на правові висновки Восьмого апеляційного адміністративного суду, викладені у постанові від 09.12.2021 у справі №1.380.2019.005350 ти зазначає, що  суд повинен з?ясувати чи виконано судове рішення, причини, які призводять до невиконання такого рішення та чи є вони об?єктивними, оцінити ризики, які можуть існувати для позивача у випадку невиконання рішення суду.
Окремо Апелянтка посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Зокрема зазначає, що відповідно до ч.4 ст.382 КАС України питання про накладення штрафу вирішується у судовому засіданні з повідомленням сторін, однак у судове засідання не викликалася.
З цих та інших підстав Апелянтка вважає, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання щодо встановлення судового контролю за виконанням  судового рішення в цій справі.
4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 25.09.2024 та 27.09.2024 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, установлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи.
5. У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.
6. Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2024 у Відповідача були витребувані письмові пояснення та відповідні докази щодо виконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року у справі №640/19901/21.
7. На виконання вказаної ухвали від Відповідача надійшли пояснення у справі у яких він зазначає, що вказане вище рішення суду виконано 07.03.2023. Розмір пенсії з 01.07.2021 - 1854,00 грн, з 01.12.2021-1934,00 грн, з 01.07.2022 - 2027,00 грн, з 01.12.2022 - 2093 грн.
При цьому, представник Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві стверджує, що обчислення пенсії проведено без врахування довідки про заробітну плату державного службовця, оскільки судом не зобов`язано враховувати довідки про заробітну плату.
Окрім того, Відповідач зазначає, що утримання пенсії були припинені, а утримані кошти повернуті Позивачці.
Також Відповідач надав відомості про здійснені перерахунки пенсії ОСОБА_1 та інші докази у справі.
8. Від Апелянтки надійшли заперечення на пояснення Відповідача у яких вона зазначає, що твердження ГУ ПФУ у м.Києві щодо виконання ними рішення суду не відповідає дійсності. Так,  в рішенні не зазначалося про зменшення пенсії та перерахунок по мінімальній пенсії.
Крім того, ОСОБА_1 нарахована переплата не була скасована, оскільки на розгляді Деснянського районного суду перебуває справа №754/11202/23 щодо стягнення вказаної переплати.
Також Апелянтка посилається на ухвалу від 18.04.2023 у справі №320/9692/23, якою її зобов`язано  не подавати позовів з тих же  підстав, предмету та до того ж відповідача, а натомість звертатися із заявою про встановлення судового контролю.
9. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду - без змін з наступних підстав.
10. Нормативно-правове обґрунтування.
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 124 Конституції України регламентовано, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
Аналогічна норма закріплена у частині другій статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та у статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Згідно зі ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
У частині першій статті 382 КАС України закріплено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частиною першою статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Висновки суду апеляційної інстанції.
  11. Отже, адміністративним процесуальним законодавством регламентовано інститут судового контролю за виконанням судового рішення, метою якого є забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судового рішення та реальне відновлення прав особи, які ним захищені.
12. Разом з тим застосування судом заходів судового контролю, передбачених ст. 382 КАС України, шляхом зобов`язання Відповідача подати звіт про виконання відповідного судового рішення є можливим у тому випадку, коли відповідний суб`єкт владних повноважень ухиляється від виконання обов`язків, покладений на нього таким рішенням.
13. У свою чергу, у разі вчинення Відповідачем під час виконання судового рішення у справі дії, які порушують права Позивача, зокрема ті, які вже були захищені судом, Позивач має право звернутися з відповідною заявою до суду в порядку ст. 383 КАС України.
14. Аналізуючи доводи ОСОБА_1 викладені в її апеляційній скарзі, колегія суддів звертає увагу на те, що в цій справі № 640/19901/21 рішенням суду першої інстанції від 26.04.2022, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суд від 19.08.2022, було зобов`язано в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію держслужбовця та зробити перерахунок пенсії згідно ст.37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХII «Про державну службу» з 01.07.2021 року. Тобто, судом захищено право Позивачки на отримання перерахунок пенсії згідно ст.  37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХII «Про державну службу».
15. На виконання такого судового рішення Відповідач у березні 2023 року здійснив відповідний перерахунок пенсії Позивачки з 01.07.2021 та за період правовідносин, які розглядалися судом при вирішенні цієї справи. Вказане підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком пенсії у якому зазначено умови призначення:  «ЗУ «Про державну службу» та підстава: «»згідно рішення суду справи №640/19901/21 від 26.04.2022» / т.2 а.с.91-92/.
16. З огляду на викладене вище, Апелянтка помилково наполягає саме на невиконанні Відповідачем рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 квітня 2022 року у справі №640/19901/21, зазначаючи, що ГУ ПФУ у м.Києві, не здійснило спірний перерахунок та знову порушив її право на отримання пенсії відповідно до ст.  37  Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХII «Про державну службу».
17. Означені обставини виключають правові підстави для застосування судом заходів судового контролю, передбачених статтею 382 КАС України, у порядку якої Позивачка звернулася до суду з цією заявою, але вказують на наявність у неї права звернутися  до суду першої інстанції  із заявою про визнання протиправними дій, вчинених Відповідачем на виконання рішення суду в цій справі,  у порядку ст. 383 КАС України.
18. При цьому колегія суддів зазначає, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.04.2023 у справі №320/9692/23 ОСОБА_1 вже було роз`яснено її право звернутися до суду саме із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в порядку ст.  383 КАС України.
19. Разом з тим, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, про що просив позивач, є правом суду, а не обов`язком, яке не виключає існування принципу обов`язковості судового рішення, згідно з яким судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
20. Доводи Апелянтки про порушення судом першої інстанції норм процесуального права колегія суддів вважає необґрунтованими та до уваги не приймає, оскільки питання про накладення на керівника суб`єкта владних повноважень штрафу вирішується за наслідками розгляду його звіту про виконання рішення суду, а не на етапі вирішення питання про встановлення судового контролю.
21. Інші доводи сторін апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом при розгляді справи неповно встановлено  обставини справи чи порушено норми процесуального права.
22. Решта тверджень та посилань сторін судовою колегією апеляційного суду не приймається    до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.
23. Надаючи оцінку всім доводам апеляційної скарги, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
24. Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а ухвала Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року - без змін.
25. Розподіл судових витрат.
З огляду на положення частин першої та другої статті 139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 12 березня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 19 листопада 2024 року.

Головуючий суддя                                                             О.В. Епель

Судді:                                                                                 О.В. Карпушова

                                                                                                    Є.І. Мєзєнцев