Справа № 303/11340/23

П О С Т А Н О В А
Іменем України
       17 жовтня 2024 року м. Ужгород
       Закарпатський апеляційний суд в складі:
головуючого – Джуги С.Д.
суддів – Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.
з участю секретаря судового засідання: Чичкало М.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року у складі судді Курах Л.В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про відшкодування моральної шкоди,-
в с т а н о в и в :
У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Мукачівської міської ради про відшкодування моральної шкоди.
Позов мотивовано тим, що 08 травня 2019 року позивач звернувся до Мукачівської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території міста Мукачево в межах вулиці Дулова, суміжної з земельної ділянки з кадастровим номером 2110400000:01:019:0151. Однак рішеннями Мукачівської міської ради двічі відмовлено у наданні вказаного дозволу без зазначення жодних поважних причин.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 15 серпня 2019 року у справі №260/802/19 п.5 рішення Мукачівської міської ради №1399 від 23.05.2019 року про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою визнано протиправним та зобов?язано Мукачівську міську раду повторно розглянути на черговій сесії клопотання про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року залишено без змін.
Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25.06.2020 року Мукачівську міську раду зобов?язано подати звіт про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року у справі №260/802/19.
20 серпня 2020 року ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду прийнято звіт Мукачівської міської ради про виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.08.20 19 року у справі № 260/802/19.
17 грудня 2019 року рішенням 70 сесії 7 скликання № 1697 Мукачівська міська рада повторно відмовила у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 27.01.2020 року у справі № 260/94/20 рішення Мукачівської міської ради № 1697 від 17.12.2019 року про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою визнано протиправним.
Вказане рішення постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 року залишено без змін.
23 липня 2020 року рішенням 81 сесії 7 скликання №1975 відповідач втретє відмовив у наданні дозволу на виготовлення проекту землеустрою.
Таким чином, прийняття відповідачем протиправних рішень у період з 23 травня 2019 року по 23 липня 2020 року щодо відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою є підставою для відшкодування позивачу моральної шкоди за вказані незаконні дії.
Вважає, що поведінка відповідача має протиправний характер та є тривалою, захист його порушеного права тривав понад один рік, відповідач прийняв два незаконні рішення, які скасовані судами, таким чином, рахує дії відповідача умисними та протиправними, що є підставою для відшкодування завданої йому моральної шкоди.
З урахуванням того, що оскарження рішення №1399 від 23.05.2019 року та рішення №1697 від 17 грудня 2019 року до суду тривало понад один рік, застосовуючи аналогію закону, моральна шкода підлягає відшкодуванню згідно із ч.3 ст.13 Порядку відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, виходячи із розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом і становить 294 000 грн. 
За вказаних обставин позивач просив стягнути з Мукачівської міської ради моральну шкоду завдану незаконними рішеннями у розмірі 294 800,00 гривень.
Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права та ухвалити у справі нове рішення про задоволення позову. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд не врахував обставини, які наведені в обґрунтуванні позову, не надав належної правової оцінки та безпідставно відмовив у задоволення заявленого позову.
У відзиві на апеляційну скаргу Мукачівська міська рада просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
Апелянт в судове засіданні не з`явився. Надіслав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутності. Справа на підставі ч.2 ст. 372 ЦПК України розглянута у його відсутності. 
       Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Відмовляючи у задоволенні заявленого позову суд першої інстанції виходив з його необґрунтованості та недоведеності.
З такими висновками суду погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають фактичним обставинам справи та вимогам закону.
Матеріалами справи установлено, що 06.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Мукачівської міської ради з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою у межах норм безоплатної приватизації щодо відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд на території міста Мукачево в межах вулиці Дулова, суміжної з земельної ділянки з кадастровим номером 2110400000:01:019:0151, площею 0,10 га (а.с.15-19).
Згідно витягу з рішення 57 сесії 7-го скликання № 1399 від 23.05.2019 року відмовлено у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та індивідуального садівництва (а.с.23-24).
08.06.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправним та зобов`язати вчинити дії до відповідача Мукачівської міської ради (а.с.25-27).
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду №260/802/19 від 15.08.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправним та скасовано п.5 рішення 57 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання №1399 від 23.05.2019 року, в частині відмови ОСОБА_1 у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га (а.с.28-32).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.11.2019 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 15.08.2019 року у справі №260/802/19 залишено без змін (а.с.33-35).
Згідно рішення 70 сесії 7-го скликання №1697 від 17.12.2019 року відмовлено у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.36-37).
02.01.2020 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовною заявою про визнання протиправним та зобов`язати вчинити дії до відповідача Мукачівської міської ради (а.с.38-43).
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду №260/94/20 від 09.01.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Мукачівської міської ради № 1697 від 17.12.2019 року про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою визнано протиправним (а.с.44-48).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.06.2020 року рішення №260/94/20 залишено без змін (а.с.49-51).
Згідно витягу з рішення 81 сесії 7-го скликання № 1975 від 23.07.2020 року відмовлено ОСОБА_1 у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,10 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах кварталу «Дулова та Північний», ур.Баняски на підставі невідповідності бажаного цільового призначення земельної ділянки (а.с.52).
25 січня 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 звернувся із позовною заявою про визнання протиправним та зобов`язати вчинити дії до Закарпатського окружного адміністративного суду (а.с.53-58).
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду №260/356/21 адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення 81 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання № 1975 від 23.07.2020 року; зобов?язано Мукачівську міську раду повторно розглянути на черговій (позачерговій) сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах кварталу Дулова та Північний, ур. Баняски, з урахуванням висновків суду; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено (а.с.59-62).
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі №260/356/21 скасовано, та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог (а.с.78-80).
Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовлено у відкритті касаційного провадження на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 260/356/21 (а.с.81).
Відповідно до ч.1 та п.9 ч.2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Згідно із ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
В п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» зазначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
За загальним правилом, підставою виникнення зобов`язання з компенсації моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди, завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень, виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала моральної шкоди, та її результатом - моральною шкодою (постанова Верховного Суду від 20 вересня 2021 року у справі № 686/8422/20 та від 03 лютого 2022 року у справі № 686/13784/21).
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені правилами статті 1167 ЦК України, відповідно до яких моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи згаданих органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.
Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.
У пункті 32 постанови від 03 вересня 2019 року у справі № 916/1423/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що, застосовуючи статті 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого правового акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування.
Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. За змістом статей 1173, 1174 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини. Водночас потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди (постанова Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 686/21800/21).
Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на завдання йому моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях яких він зазнав через напруження та очікування того, що спори з відповідачем будуть вирішені у законний спосіб, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суді у справах № 260/802/19 та 260/94/20 підтверджують протиправність дій та вину відповідача.
Суд першої інстанції дійшов правильних висновків, і з такими погоджується колегія суддів, про недоведеність наявності усіх складових елементів цивільного правопорушення, що є підставою відповідальності відповідача.
Сам факт не надання відповідачем дозволу на розроблення проекту землеустрою не породжує наслідки цивільно – правового характер у і не може бути доказом, що дії відповідача заподіяли позивачу моральної шкоди. Наявність рішень Закарпатського окружного суду у справах № 260/802/19 та 260/94/20 не є беззаперечним фактом для юридичної відповідальності відповідача у вигляді відшкодування моральної шкоди. Оскарження позивачем до суду рішень органу місцевого самоврядування з питань регулювання земельних відносин не може тягнути негативні наслідки для позивача, оскільки є способом реалізації його законних прав, який він обрав з власного волевиявлення. 
Крім того, постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року, рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 05 березня 2021 року у справі №260/356/21, яким визнано протиправним та скасовано рішення 81 сесії Мукачівської міської ради 7-го скликання № 1975 від 23.07.2020 року і зобов?язано Мукачівську міську раду повторно розглянути на черговій (позачерговій) сесії Мукачівської міської ради клопотання ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах кварталу Дулова та Північний, ур. Баняски, скасовано, та прийнято нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 22 листопада 2021 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 відмовлено у відкритті касаційного провадження на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 260/356/21. 
Таким чином остаточним рішенням суду, яке набрало законної сили, встановлено, що дії відповідача щодо надання позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,10 га, що знаходиться на території міста Мукачево, в межах кварталу Дулова та Північний, ур. Баняски, є правомірними, вчинені у передбачений законом спосіб та в межах повноважень.
З врахуванням вище встановлених обставин справи, аналізу наявних і досліджених у справі доказів у їх сукупності і взаємозв`язку, колегія суддів приходить до висновку, що матеріалами справи не доведено наявність передбачених законом підстав для відшкодування відповідачем моральної шкоди.
Безпідставний та помилковий є також наведений позивачем розрахунок моральної шкоди за аналогією Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки даним Законом урегульовано порядок відшкодування шкоди особі у зв`язку з незаконним притягненням її до кримінальної відповідальності і незаконним перебуванням її під слідством чи судом. У спірних правовідносинах вказаний Закон не підлягаю застосуванню.
Суд першої інстанції, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та правомірно відмовив у заявленому позові. 
Рішення судом ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Підстав для його скасування чи зміни не має. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, ґрунтуються на припущеннях та неправильному тлумаченні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, а тому не заслуговують на увагу.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст.374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 23 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 28 жовтня 2024 року.
Головуючий: 
Судді: