ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
28 листопада 2024 року           справа №200/2739/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Казначаєва Е.Г., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року у справі № 200/2739/24 (головуючий І інстанції Волгіна Н.П.) за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,          Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              У С Т А Н О В И В:     

В травні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника, адвоката Верченко Ольгу Олександрівну, звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просить суд: визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо неврахування позивачу до страхового та пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 1 квітня 2021 року по 21 листопада 2023 року, та не врахування положень  ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та абз. 3 ч. 1  ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  під час розрахунку розміру пенсії з 30 листопада 2023 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати з 30 листопада 2023 року до страхового стажу роботи позивача періоди роботи з 1 квітня 2021 року по 21 листопада 2023 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати з 30 листопада 2023 року до пільгового стажу роботи за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періоди роботи з 1 квітня 2021 року по 21 листопада 2023 року; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області донарахувати розмір пенсії позивача у відповідності зі  ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”  в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до  ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування”, абз. 3 ч. 1  ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”  з 30 листопада 2023 року.
В обґрунтування позовних вимог у позові зазначено, що 30 листопада 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивачу призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності від нещасного випадку на виробництві відповідно до ст. 30 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Позивач перебуває на обліку за місцем проживання в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Позивач зазначає, що ознайомившись в особистому кабінеті на вебпорталі ПФУ із протоколом розрахунку стажу та протоколом розрахунку розміру призначеної йому пенсії, він виявив, що відповідач не врахував до страхового та пільгового стажу роботи з повним робочим днем під землею за Списком № 1 періоди його роботи з 1 квітня 2021 року по 21 листопада 2023 року, що призвело до зниження кількості страхового стажу, від якого залежить коефіцієнт страхового стажу при розрахунку розміру пенсії, а також до зниження пільгового стажу в підземних умовах протягом повного робочого дня за Списком № 1, що спричинило не застосування відповідачем під час розрахунку розміру пенсії ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, якими передбачено здійснення розрахунку пенсії в розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, у зв`язку із чим розмір призначеної позивачу пенсії є значно менший, ніж має бути відповідно до законодавства.
16 грудня 2023 року позивач звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії.
Листом від 29 лютого 2024 року № 4749-2711/С-02/8-0500/2 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивачу, що його заява була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 30 листопада 2023 року відповідно до ст. 30 Закону № 1058 йому було призначено пенсію з урахуванням страхового стажу 53 роки 08 місяців 23 дні, в тому числі на підземних роботах за Списком № 1 – 16 років 6 місяців 19 днів, додатковий стаж - 23 роки 11 місяців 08 днів; розмір пенсії був обчислений з урахуванням норм ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та склав 15  735,48 грн; виплата пенсії планувалась в січні 2024 року. В грудні 2023 року за результатом перевірки правильності призначення пенсії Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було встановлено, що при опрацюванні пенсійної справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області дані про інвалідність внесені на підставі виписки з огляду медико-соціальною експертною комісією, в якій невірно було вказано дату народження позивача, відсутній кутовий штамп, у зв`язку із чим для попередження переплати пенсії виплату пенсії позивачу було призупинено з 30 листопада 2023 року до з`ясування. В січні 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було повторно розглянуто заяву позивача від 16 грудня 2023 року про призначення пенсії та пенсійну справу приведено у відповідність; страховий стаж врахований по 31 грудня 2020 року та обчислений відповідно до ст. 24 Закону № 1058, складає 50 років 10 місяців 23 дні, в тому числі на підземних роботах за Списком № 1 - 13 років 3 місяці 24 дні, додатковий стаж - 23 роки 11 місяців 8 днів; пільговий стаж зараховано по 30 вересня 2023 року на підставі довідки від 22 листопада 2023 року № 447, наданої ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” (при цьому в Реєстрі застрахованих осіб дані про сплату страхових внесків були зазначені по 31 жовтня 2020 року). Враховуючи, що пільговий підземний стаж позивача за підрахунком відповідача склав менше ніж 15 років, ОСОБА_1 було призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності відповідно до ст. 30 Закону № 1058 без застосування ст. 8 Закону № 345; розмір пенсії з 1 березня 2024 року склав 10  275,41 грн. 
Позивач вважає, що не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області при прийнятті рішення про призначення йому пенсії по інвалідності до його страхового та пільгового стажу періодів роботи з 1 квітня 2021 року по 21 листопада 2023 року та не врахування при визначенні розміру пенсії приписів ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та абз. 3 ч. 1  ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” є неправомірним та таким, що порушило його право на отримання пенсії у належному розмірі (а.с. 1-5).
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року у справі № 200/2739/24 позов задоволено частково, внаслідок чого визнано протиправним та скасовано рішення за пенсійною справою № 057250005558 про перерахунок пенсії - “РІШЕННЯ 057250005558 від 06.02.2024” (дата-час розрахунку: 22.01.2024 11:07; підстава: згідно листа). Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області при прийнятті 20 грудня 2023 року рішення про призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, які полягали в обчисленні розміру призначеної пенсії із застосуванням ч. 1 ст. 33 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV, тобто в розмірі 50% пенсії за віком, та не застосуванні ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці від 2 вересня 2008 року № 345-VI та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок розміру призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності з 30 листопада 2023 року відповідно до абз. 3 ч. 1  ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV та ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”  від 2 вересня 2008 року № 345-VI - в розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до  ст. 40 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне  страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.      
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.    
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України згідно з паспортом НОМЕР_1 від 16 лютого 2004 року, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; відповідно до довідки МСЕК серія 12ААВ № 216195 від 30 листопада 2023 року та акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 14 листопада 2023 року, затвердженого начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці В.Король, за формою П-4 позивачу встановлено 3 групу інвалідності з 30 листопада 2023 року до 1 грудня 2026 року (проф.захворювання) (а.с. 8-10, 53-55, 107-110).
Перший відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, код ЄДРПОУ 20490012, зареєстроване місцезнаходження: 69005, Запорізька область, м. Запоріжжя, пр.-т Соборний, буд. 158-б, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 51).
Другий відповідач, Головне управління Пенсійного фонду в Донецькій області, код ЄДРПОУ 13486010, зареєстроване місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, є суб`єктом владних повноважень та належним відповідачем у справі (а.с. 103-105).
Як встановлено судом, 16 грудня 2023 року позивач звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності (а.с. 52, 106).
Суду не надано відомостей щодо переліку документів, доданих позивачем до заяви про призначення пенсії.
Разом із цим відповідно до наданих суду відповідачами матеріалів з пенсійної справи позивача, до заяви про призначення пенсії позивач подав, в тому числі, копії наступних документів: паспорту громадянина України НОМЕР_1 від 16 лютого 2004 року; картки РНОКПП № НОМЕР_2 ; акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 14 листопада 2023 року; довідки МСЕК від 30 листопада 2023 року № 216195; трудової книжки НОМЕР_3 від 7 вересня 2006 року; довідки ВП “Шахта 1/3 “Новогродівська” ДП  “Селидіввугілля” про заробітну плату від 24 листопада 2023 року № 261-11; довідки ВП “Шахта 1/3 “Новогродівська” ДП  “Селидіввугілля” від 24 листопада 2023 року № 262-11 про сплату страхових внесків за застраховану особу ОСОБА_1 за період з 1 листопада 2022 року по 31 жовтня 2023 року; довідки ВП “Шахта 1/3 “Новогродівська” ДП  “Селидіввугілля” про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відсутності записів і ній № 447 від 22 листопада 2023 року (а.с. 53-55, 107-118).
В матеріалах справи також наявні надані позивачем копії: наказу № 2/33ОТ від 28 квітня 2005 року “Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці”; наказу № 2/44ОТ від 23 квітня 2010 року “Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці”; наказу № 2/35ОТ від 6 березня 2014 року “Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці”; нaкaзу № 2/36-OП від 5 березня 2019 року “Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці” (а.с. 21-26).
Пояснень (та доказів на їх підтвердження) щодо додавання позивачем зазначених копій наказів до заяви від 16 грудня 2023 року матеріали справи не містять.
Згідно записів у трудовій книжці НОМЕР_3 від 7 вересня 2006 року позивач:
- з 15 липня 2009 року по 16 вересня 2009 року працював у відокремленому підрозділі “Шахта 1/3 “Новогродівська” Державного підприємства “Селидіввугілля” учнем машиніста гірських виїмкових машин з повним робочим днем в шахті на ділянці з видобутку вугілля (записи №№ 8-9);
- з 1 лютого 2010 року по 21 листопада 2023 року працював у відокремленому підрозділі “Шахта 1/3 “Новогродівська” Державного підприємства “Селидіввугілля” машиністом гірських виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем під землею (записи №№ 10, 14) (а.с. 11-16, 111-113).
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 22 листопада 2023 року № 447, виданої ВП “Шахта 1/3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля”, позивач:
- з 15 липня 2009 року по 17 вересня 2009 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля під час практики машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем у шахті, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1.1а, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року;
- з 1 лютого 2010 року по 21 листопада 2023 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією машиніст гірничих виїмкових машин підземної дільниці № 7 з повним робочим днем в шахті та виконував гірничі роботи з видобутком вугілля, що передбачено Списком № 1, розділ 1 затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року. 
У довідці зазначено, що вона видана на підставі особистої архівної карточки ф. Т-2, розрахункових відомостей, наказів, контрольних табелів спуска-виїзду в шахту; наказів про атестацію робочих місць (а.с. 19, 118).
Відповідно до наказу № 2/33ОТ від 28 квітня 2005 року “Про підсумки атестації робочих місць за умовами праці” та додатку до цього наказу професія машиніста гірничих виїмкових машин є атестованою (а.с. 21-22).
Згідно із наказом ВП “Шахта 1/3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля” від 5 березня 2019 року № 2/36-ОП та додатку № 1 до нього, професія машиніста гірничо- виймальних машин є атестованою (а.с. 25-26).
Заява позивача про призначення пенсії була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області (а.с. 48-49, 90-97).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20 грудня 2023 року № 057250005558  (при цьому надане суду рішення з електронної пенсійної справи позивача містить назву органу ПФУ - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Селидове)) позивачу була призначена пенсія по інвалідності (3 група) (трудкалiцтво/профзахворювання) на період встановлення інвалідності: з 30 листопада 2023 року по 30 листопада 2026 року.
Як вбачається з цього рішення:
умови призначення - ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
середньомісячний заробіток –  39337.96;
дата звернення, вік, ознака роботи – 16 грудня 2023 року, 36 років 1 місяць 9 днів, не працює;
група інвалідності, причина – третя група, трудкаліцтво/профзахворювання (з актом Н1/П4);
серія та номер МСЕК – 12ААВ № 216195;
дата встановлення інвалідності – 30 листопада 2023 року;
період встановлення інвалідності – з 30 листопада 2023 року по 30 листопада 2026 року;
страховий стаж (повний)  - 53 роки 8 місяців 23 дні;
страховий стаж після 1 січня 2004 року  - 13 років 9 місяців 15 днів;
додаткові роки за Список 1  - 16 років 0 місяців 0 днів;
додатковий стаж  - 23 роки 11 місяців 8 днів;
в тому числі: робота за Списком № 1  - 16 років 6 місяців 19 днів;
коефіцієнт стажу без урахуванням кратності  0,53667;
коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ((644/100*12)*1)  0,53667;
% для обчислення пенсії по інвалідності  - 50;
розмір пенсії за віком (ст. 27) (39337,96 *0,53667)  – 21111,50 грн;
доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2) (за 18 років) –  376,74 грн;
загальний розмір пенсії  – 21488,24 грн;
розмір пенсії по інвалідності  – 10744,12 грн;
доплата до пенсії по ЗУ “Про підвищення шахтарської праці” - 4991,06 грн;
сума пенсії по ЗУ “Про підвищення шахтарської праці” (50% від 80% від 39337,96 грн)  – 15735,18 грн;
розмір пенсії з надбавками  – 15735,18 грн (а.с. 125). 
Відповідно до довідки РС-право, при прийнятті даного рішення спірний період роботи позивача з 1 квітня 2021 року по 21 листопада 2023 року був зарахований до страхового та пільгового стажу позивача; також до страхового та пільгового стажу позивача було зараховано період з 16 липня 2009 року по 17 вересня 2009 року та період з 1 листопада 2020 року по 31 березня 2021 року (Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в) (а.с. 126-127).
Як вбачається зі службової записки начальника управління пенсійного забезпечення надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області ОСОБА_2 начальнику управління з питань виплат Н.Ляшовій, робочою групою з оперативного аналізу щодо дотримання вимог пенсійного законодавства управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було проведено перевірку правильності призначення пенсії ОСОБА_1 та встановлено факт невідповідності дати народження заявника в довідці МСЕК паспортним даним, а також факт невірного зарахування пільгового стажу. У записці вказано, що заява ОСОБА_1 від 16 грудня 2023 року про призначення пенсії опрацьовувалась за принципом єдиної черги спеціалістом з призначення пенсії ОСОБА_3 (Запорізька область, U08001-2356) та головним спеціалістом з контролюючими функціями ОСОБА_4 (Харківська область, U20001-683). ПРОПОЗИЦІЇ: враховуючи вищезазначене, просимо призупинити виплату “до з`ясування” по пенсійній справі 057250005558 з 30 листопада 2023 року (а.с. 140).
Листом від 25 грудня 2023 року (вих. № 0500-0304-9/112327) Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області про необхідність перегляду пільгового стажу та визначення права позивача на призначення пенсії, зокрема, просило при опрацюванні пенсійної справи розглянути: 1) дані про інвалідність, внесені на підставі виписки з огляду медико-соціальною експертною комісією, в якій невірно вказано дату народження заявника та відсутній кутовий штамп – найменування та місцезнаходження закладу охорони здоров`я, де заповнюється форма;2) пільговий стаж, який зараховано по 30 вересня 2023 року на підставі довідки від 22 листопада 2023 року № 447, наданої ВП ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” (Реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального містить дані про сплату страхових внесків по 31 жовтня 2020 року); 3) до пільгового стажу враховано період проходження практики машиністом гірничих виїмкових машин на ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” з 15 липня 2009 року по 17 вересня 2009 року відповідно довідки від 22 листопада 2023 року № 447, в якій не зазначено форму оплати праці. 
Також у листі зазначено, що пенсійна справа ОСОБА_1 заблокована тимчасово “до з`ясування” (а.с. 56, 119, 139).
Листом від 2 січня 2024 року (вих. № 2000-0303-9/561) Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області після ретельної перевірки електронної пенсійної справи ОСОБА_1 погоджується з позицією, викладеною у листі від 25 грудня 2023 року № 0500-0304-9/112327, щодо вилучення даних про інвалідність на підставі виписки МСЕК, в якій невірно вказано дату народження та відсутній кутовий штамп, щодо не врахування до пільгового стажу періоду проходження практики з 15 липня 2009 року по 17 вересня 2009 року, оскільки не зазначено форму оплати праці та зарахування пільгового стажу згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу по 31 жовтня 2020 року. Електронна пенсійна справа ОСОБА_1 , яка відпрацьовувалась за принципом єдиної черги, перевірялась (як ГСП) головним спеціалістом Харківської області ОСОБА_4 (U20001-683). В зв`язку з відсутністю технічної можливості повторної перевірки ГСП, просимо доопрацювати пенсійну справу згідно норм чинного законодавства (а.с. 141).
Листом від 22 січня 2024 року (вих. № 11966) Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повідомило Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області про те, що відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно переглянуто документи про призначення пенсії по інвалідності ОСОБА_1 згідно листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Електронну пенсійну справу (057250005558) опрацьовано в підсистемі ІКІС ПФУ ППВП провідним спеціалістом ОСОБА_3 та передано на візування ГСП  (а.с. 142).
Як вже зазначалось судом, ухвалою суду від 9 липня 2024 року було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області надати суду пояснення щодо прийняття / не прийняття у січні 2024 року за наслідком “приведення у відповідність” пенсійної справи позивача передбаченого законодавством  р і ш е н н я, але жодних пояснень з цього приводу перший відповідач не надав.
В матеріалах справи наявна копія рішення за пенсійною справою № 057250005558 про перерахунок пенсії, надане суду другим відповідачем, яке має назву “РІШЕННЯ 057250005558 від 06.02.2024” (дата-час розрахунку: 22.01.2024 10:00) і яким здійснено перерахунок призначеної позивачу пенсії з 30 листопада 2023 року (а.с. 128).
При цьому зазначене вище рішення з електронної пенсійної справи позивача містить назву органу ПФУ – “Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Селидове))”.
Жодних пояснень щодо органу, який фактично прийняв це рішення (перший відповідач за наслідком “приведення пенсійної справи у відповідність”, чи другий відповідач після “приведення пенсійної справи у відповідність” першим відповідачем), - суду не надано.
Відповідно до цього рішення:
підстава його прийняття:  з г і д н о   л и с т а; 
шифр та вид пенсії - 333 пенсія по інвалідності;
умови призначення - ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
середньомісячний заробіток –  39337.96;
дата перерахунку, вік, ознака роботи – 22 січня 2024 року, 36 років 2 місяці 15 днів, не працює;
вид перерахунку – у зв`язку із уточненням даних в ЕПС, 30 листопада 2023 року;
підстава – згідно листа;
група інвалідності, причина – третя група, трудкаліцтво/профзахворювання (з актом Н1/П4);
серія та номер МСЕК – 12ААВ № 216195;
дата встановлення інвалідності – 30 листопада 2023 року;
період встановлення інвалідності – з 30 листопада 2023 року по 30 листопада 2026 року;
страховий стаж (повний)  - 50 років 8 місяців 23 днів;
страховий стаж після 1 січня 2004 року  - 13 років 9 місяців 15 днів;
додаткові роки за Список 1  - 13 років 0 місяців 0 днів;
додатковий стаж  - 23 роки 11 місяців 8 дні;
в тому числі: робота за Списком № 1  - 16 років 3 місяці 26 днів;
коефіцієнт стажу без урахуванням кратності  0,50667;
коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ((608/100*12)*1)  0,50667;
% для обчислення пенсії по інвалідності  - 50;
розмір пенсії за віком (ст. 27) (39337,96 *0,50667)  – 19931,36 грн;
доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2) (за 15 років) –  313,95 грн;
загальний розмір пенсії  – 20245,31 грн;
розмір пенсії по інвалідності  – 10122,66 грн;
розмір пенсії з надбавками  – 10122,66 грн (до 29 лютого 2024 року; з 1 березня 2024 року – 10142,76 грн) (а.с. 128). 
Відповідно до довідки РС-право, доданої до цього рішення, період роботи позивача з 1 листопада 2020 року не враховано ані до страхового, ані до пільгового стажу позивача; також не враховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 15 липня 2009 року по 17 вересня 2009 року (які при прийнятті першим відповідачем рішення про призначення пенсії від 20 грудня 2023 року були зараховані до страхового та пільгового стажу позивача за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV) (а.с. 129-130).
6 лютого 2024 року позивач звернувся через вебпортал Пенсійного фонду України зі зверненням № ВЕБ-05001-Ф-С-24-021312 (а.с. 27).
Листом від 29 лютого 2024 року (вих. № 4749-2711/С-02/8-0500/2) у відповідь на звернення позивача від 6 лютого 2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивачу, що його заява від 16 грудня 2023 року була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області. За результатом контрольної перевірки пенсію по інвалідності від нещасного випадку на виробництві позивачу було призначено з 30 листопада 2023 року відповідно до ст. 30 Закону № 1058 при страховому стажі 53 роки 8 місяців 23 дні, в тому числі на підземних роботах за Списком № 1 – 16 років 6 місяців 19 днів та додатковому стажі - 23 роки 11 місяців 8 днів. Розмір пенсії обчислений з урахуванням ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та склав 15  735,48 грн. У грудні 2023 року Головним управлінням було проведено перевірку правильності призначення пенсії, за результатами якої було встановлено, що при опрацюванні пенсійної справи Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області дані про інвалідність внесені на підставі виписки з огляду медико-соціальною експертною комісією, в якій невірно було вказано дату народження заявника, а також відсутній кутовий штамп (найменування та місцезнаходження закладу охорони здоров`я, де заповнюється форма). Пільговий стаж було зараховано по 30 вересня 2023 року на підставі довідки від 22 листопада 2023 року № 447, наданої ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська”, але в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування дані про сплату страхових внесків були зазначені по 31 жовтня 2020 року. Також до пільгового стажу враховано період проходження практики машиністом гірничих виїмкових машин на ВП “Шахта 1-3 Новогродівська” з 15 липня 2009 року по 17 вересня 2009 року відповідно до довідки від 22 листопада 2023 року № 447, в якій не зазначено форму оплати праці. Для попередження переплати пенсії виплату пенсії було призупинено з 30 листопада 2023 року до з`ясування. В січні 2024 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно було розглянуто заяву позивача від 16 грудня 2023 року про призначення пенсії та пенсійну справу приведено у відповідність; страховий стаж врахований по 31 грудня 2020 року та обчислений відповідно до ст. 24 Закону № 1058, складає 50 років 10 місяців 23 дні, в тому числі на підземних роботах за Списком № 1 - 13 років 03 місяці 24 дні, додатковий стаж - 23 роки 11 місяців 08 днів. З 30 листопада 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області позивачу призначено пенсію по ІІІ групі інвалідності від нещасного випадку на виробництві відповідно до ст. 30 Закону № 1058; розмір пенсії обчислено відповідно до ст.ст. 27 і 28 та ч. 1 ст. 33 Закону № 1058 без урахуванням ст. 8 Закону № 345 у зв`язку із відсутністю необхідного пільгового стажу; розмір пенсії з 1 березня 2024 року складає 10  275,41 грн (а.с. 27-28).
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 22 квітня 2024 року № 057250005558 позивачу здійснено перерахунок пенсії, відповідно до якого:
шифр та вид пенсії - 333 пенсія по інвалідності;
умови призначення - ЗУ “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”;
середньомісячний заробіток –  39337.96;
дата перерахунку, вік, ознака роботи – 22 квітня 2024 року, 36 років 5 місяців 15 днів, не працює;
вид перерахунку – МП, допризначення, сплата внесків (абз. 2, п. 4.3 Порядку № 22-1);
група інвалідності, причина – третя група, трудкаліцтво/профзахворювання (з актом Н1/П4);
серія та номер МСЕК – 12ААВ № 216195;
дата встановлення інвалідності – 30 листопада 2023 року;
період встановлення інвалідності – з 30 листопада 2023 року по 30 листопада 2026 року;
страховий стаж (повний)  - 51 рік 1 місяць 23 дні;
страховий стаж після 1 січня 2004 року  - 14 років 2 місяці 15 днів;
додаткові роки за Список 1  - 13 років 0 місяців 0 днів;
додатковий стаж  - 23 роки 11 місяців 8 днів;
в тому числі: робота за Списком № 1  - 16 років 3 місяці 26 днів;
коефіцієнт стажу без урахуванням кратності  0,51083;
коефіцієнт стажу з урахуванням кратності ((613/100*12)*1)  0,51083;
% для обчислення пенсії по інвалідності  - 50;
розмір пенсії за віком (ст. 27) (39356,66 *0,51083)  – 20104,51 грн;
доплата за понаднормовий стаж (ст. 28 ч. 1 абз. 2) (за 16 років) –  377,76 грн;
загальний розмір пенсії  – 20482,27 грн;
розмір пенсії по інвалідності  – 10241,14 грн;
надбавка 100 грн на індексації 01.03.2024 – 100,00 грн;
розмір пенсії з надбавками  – 10341,14 грн (а.с. 131). 
Відповідно до довідки РС-право, період роботи позивача з 1 листопада 2020 року по 31 березня 2021 року враховано до страхового стажу позивача, але не враховано до пільгового стажу; період роботи з 1 квітня 2021 року не враховано ані до страхового, ані до пільгового стажу позивача; не враховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 15 липня 2009 року по 17 вересня 2009 року, який раніше (при прийнятті першим відповідачем рішення про призначення пенсії від 20 грудня 2023 року) був зарахований до пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV (а.с. 132-133).
Пояснень щодо не врахування при перерахунку пенсії до пільгового стажу позивача періоду з 1 листопада 2020 року по 31 березня 2021 року, який при цьому був зарахований до страхового стажу, - суду не надано.
Будучи не згодним із не врахуванням відповідачем при призначенні йому пенсії по інвалідності до його страхового та пільгового стажу за Списком № 1 з повним робочим днем під землею періодів роботи з 1 квітня 2021 року по 21 листопада 2023 року та не застосуванням при призначенні пенсії приписів ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне. 
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Отже, конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту. 
Частиною 2  ст. 19 Конституції України  встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією  та законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій регулюються Законом України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, Закон № 1058-IV).
Згідно зі ст. 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.
Положеннями ч. 1 ст. 9 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Згідно з ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього  Закону  за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до ч.ч. 1, 3  ст. 30 Закону № 1058-IV  пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого  ст. 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до  Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”.
Положеннями ст. 114 цього Закону визначено право та умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.
Як зазначено у ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
З метою реалізації положень зазначеної норми Кабінет Міністрів України Постановою № 202 затвердив Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії терміном не менше 25 років, у якому наведено перелік робіт і професій, що дають право на таку пільгову пенсію (далі  Список № 202).
Пунктом І Списку № 202 передбачені підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).
Як встановлено судом, згідно із записами у трудовій книжки НОМЕР_3 від 7 вересня 2006 року у спірний період (з 1 квітня 2021 року по 21 листопада 2023 року) позивач працював у ВП “Шахта 1/3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля” машиністом гірських виїмкових машин 6 розряду з повним робочим днем під землею (записи №№ 5, 14) (а.с. 11-16, 111-113).
Відповідно до довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії від 22 листопада 2023 року № 447, виданої ВП “Шахта 1/3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля”, у вказаний період позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля за професією машиніст гірничих виїмкових машин підземної дільниці № 7 з повним робочим днем в шахті та виконував гірничі роботи з видобутка вугілля, що передбачено Списком № 1, розділ 1, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 461 від 24 червня 2016 року (а.с. 19, 118).
Враховуючи наведене, суд висновує, що наданими позивачем разом із заявою про призначення пенсії по інвалідності документами підтверджено наявність підстав для зарахування періоду роботи ОСОБА_1 з 1 квітня 2021 року по 21 листопада 2023 року до його страхового та пільгового стажу за ч. 3 ст. 114 Закону 1058-IV.
Щодо посилань відповідачів на те, що у Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості про  сплату страхових внесків за вказаний період, слід зазначити наступне.
Як вбачається з довідки форми ОК-5 (Індивідуальні відомості про застраховану особу в Реєстрі застрахованих осіб Пенсійного фонду України), у період з 1 квітня 2021 року по 21 листопада 2023 року заробітна плата позивачу нараховувалась, але страхові внески при цьому не сплачені (а.с. 30, 121).
Відповідно до ч. 2  ст. 20 Закону № 1058-ІV  обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пп. 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 ст. 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього  Закону  нараховуються страхові внески.
Відповідно до ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.
Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI “Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування” передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.
При цьому згідно з ч. 12  ст. 20 Закону № 1058-ІV  страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.
Перерахування страхових внесків здійснюється страхувальниками одночасно з одержанням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплати доходу), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі або з виручки від реалізації товарів (послуг) (ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-ІV).
Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим  Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом (ч. 10 ст. 20 Закону № 1058-ІV).
Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-ІV  відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, яке здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.
Аналіз наведених нормативно-правових приписів свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну сплату або сплату не в повному обсязі страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Отже, не виконання ВП “Шахта 1-3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля” обов`язку зі своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача належної соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.
Верховним Судом неодноразово наголошувалось, що особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків (постанови від 17 липня 2019 року у справі № 144/669/17, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а, від 30 грудня 2021 року у справі № 348/1249/17, від 11 жовтня 2023 року у справі № 340/1454/21).
Таким чином, відсутність в інформаційній базі системи персоніфікованого обліку даних про сплату страхових внесків за періоди 1 квітня 2021 року по 21 листопада 2023 року не може бути підставою для не врахування до страхового та пільгового стажу позивача вказаного періоду його роботи.
Інших підстав не врахування зазначеного періоду до страхового та пільгового стажу позивача відповідачами не наводилось.
Таким чином, рішення за пенсійною справою № 057250005558 про перерахунок пенсії із назвою “РІШЕННЯ 057250005558 від 06.02.2024” (дата-час розрахунку: 22.01.2024 10:00; підстава: згідно листа) є необґрунтованим та протиправним.
Крім цього, як встановлено судом, під час прийняття даного рішення пенсійним органом не було зараховано до страхового та пільгового стажу позивача з підстав відсутності сплати страхових внесків також період роботи ОСОБА_1 з 1 листопада 2020 року по 31 березня 2021 року (а.с. 129-130).
З підстав, наведених вище, суд висновує, що неврахування періоду роботи позивача з 1 листопада 2020 року по 31 березня 2021 року до його страхового та пільгового стажу також є протиправним.
Також судом встановлено, що під час “приведення пенсійної справи позивача у відповідність” у січні 2024 року першим відповідачем не було зараховано до пільгового стажу позивача період роботи ОСОБА_1  з 15 липня 2009 року по 16 вересня 2009 року у ВП “Шахта 1/3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля” учнем машиніста гірських виїмкових машин (а.с. 129-130).
Відповідно до пояснень другого відповідача, підстави не врахування зазначеного періоду до пільгового стажу позивача за ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV – “в довідці від 22 листопада 2023 року № 447 не зазначено форму оплати праці” (а.с. 56, 119, 139).
Згідно із записами у трудовій книжці позивача, у вказаний період він працював з повним робочим днем в шахті на ділянці з видобутку вугілля (записи №№ 8-9); з довідки від 22 листопада 2023 року № 447, виданої ВП “Шахта 1/3 “Новогродівська” ДП “Селидіввугілля”, вбачається, що з 15 липня 2009 року по 17 вересня 2009 року позивач виконував гірничі роботи з видобутку вугілля під час практики машиніста гірничих виїмкових машин з повним робочим днем у шахті, що передбачена Списком № 1 розділ 1 підрозділ 1.1а, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року (а.с. 111-113, 118).
Беручи до уваги наведене вище, а також враховуючи, що відповідачами не наведено норми права, якою передбачено для зарахування певного періоду роботи особи до пільгового стажу зазначення в уточнюючій довідці “форми оплати праці”, суд висновує, що не врахування до пільгового стажу позивача при прийнятті пенсійним органом у січні 2022 року рішення “про перерахунок пенсії” є протиправним.
Крім цього, суд зазначає, що ані Законом № 1058-IV, ані Порядком № 22-1 не передбачено здійснення органом, який розглядав за принципом екстериторіальності заяву особи про призначення пенсії, права на перегляд раніше прийнятого рішення на підставі листа, наданого іншим структурним підрозділом Пенсійного фонду України.
Таким чином, рішення про перерахунок пенсії (“РІШЕННЯ 057250005558 від 06.02.2024” (дата-час розрахунку: 22.01.2024 10:00) є протиправним.
Керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку про необхідне за для належного захисту порушеного права позивача вийти за межі заявлених позовних вимог та скасувати зазначене рішення.
Щодо не врахування першим відповідачем під час розрахунку розміру пенсії ст. 8 Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, слід зазначити наступне.
Як вже зазначалось судом, згідно із ч.ч. 1, 3  ст. 30 Закону № 1058-IV  пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого  ст. 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання призначається відповідно до  Закону України “Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності”.
Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону № 1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією:  для осіб з інвалідністю II та III груп: від 36 років до досягнення особою 37 років включно - 7 років .
Відповідно до ч. 1 ст. 34 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. 
Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах:  особам з інвалідністю III групи  - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до ст. ст. 27 і 28 цього Закону.
Разом із цим абзацом 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV встановлено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до ст.  40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Згідно з преамбулою Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці” від 2 вересня 2008 року № 345-VI, який набрав чинності 16 вересня 2008 року (далі   - Закон № 345-VI), цей Закон спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
Відповідно до ст. 1 цього Закону його дія поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості  за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі  шахтарі), та членів їх сімей.
Згідно зі ст. 8 Закону № 345-VI мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків  за списком виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до ст. 40 Закону № 1058-IV, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
За приписами ч. 3 ст. 10 Закону № 345-VI закони України та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, до приведення їх у відповідність із цим Законом діють у частині, що не суперечить цьому Закону.
Частиною 4 ст. 10 Закону № 345-VI внесені зміни до низки законів, в тому числі частину 1 ст. 28 Закону № 1058-IV доповнено абз. 3 такого змісту:
“Мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність”.
Як вбачається з Пояснювальної записки до проекту Закону України “Про підвищення престижності шахтарської праці”, необхідність прийняття цього Закону була обумовлена тим, що у зв`язку з умовами, що склались в Україні, пов`язаними з падінням престижності шахтарської професії як в плані умов праці, так і в плані соціально-економічних стимулів виникла необхідність на законодавчому рівні закріпити соціальні гарантії, що стосуються забезпечення життєвого рівня шахтарських родин, гідної оплати праці та пенсійного забезпечення шахтарів, створенні мотивації у молодого покоління до одержання шахтарських професій.
Отже, метою прийняття запропонованого Закону було закріплення основних соціальних гарантій, що стосуються забезпечення життєвого рівня шахтарських родин та підвищення престижності шахтарської праці, що дасть змогу залучати до роботи у вугільній галузі необхідні кадри у працездатному віці. За для виконання цієї мети Законом передбачений ряд шляхів підвищення престижності шахтарської праці, відповідно до стажу роботи та роду занять шахтарів, серед яких встановлення мінімального розміру пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років за списком № 1, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати.
Суд зауважує, що норма, закріплена в першому реченні ст. 8 Закону № 345-VI, а також у абз. 3 ст. 28 Закону № 1058-IV, яка стосується визначення мінімального розміру пенсії шахтарів, не прив`язана до конкретного виду пенсії - на відміну від норми, закріпленої в другому реченні ст. 8 Закону № 345-VI, що стосується обчислення розміру такого виду пенсії, як пенсія за віком.
Суд наголошує, що ст. 8 Закону № 345 не встановлює окремий вид пенсії - нормами цієї статті держава встановила додаткову соціальну гарантію отримання пенсійної виплати особам, на яких поширюється дія Закону № 345-VI.
Зазначений висновок наведений Верховним Судом в постанові від 26 жовтня 2022 року у справі № 200/591/19-а.
В постановах від 20 листопада 2018 року у справі № 345/4616/16, від 6 лютого 2019 року у справі № 345/4570/16-а, від 5 грудня 2019 року у справі № 345/4462/16-а, від 11 липня 2019 року у справі № 345/3954/16-а від 29 грудня 2021 року у справі № 345/2562/17 та інших Верховний Суд дійшов висновку про те, що ст. 1 Закону № 345-VI слід розглядати у нерозривному зв`язку зі Списком № 1 виробництв, цехів, професій та посад на підземних роботах, на роботах із шкідливими умовами праці і в гарячих цехах, робота у яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та в пільгових розмірах.
Як встановлено судом, на день набуття права на пенсію по інвалідності, тобто станом на 30 листопада 2023 року, ОСОБА_1 набув спеціальний (пільговий) стаж за Списком № 1 з повним робочим днем на підземних роботах більше 15 років (що знайшло своє відображення у рішенні першого відповідача від 20 грудня 2023 року про призначення позивачу пенсії).
Відтак, з дати виникнення права на призначення пенсії по інвалідності, тобто з 30 листопада 2023 року, позивач, як особа, на яку поширюється дія Закону № 345-VI і яка відпрацювала повний робочий день на підземних роботах не меш як 15 років, мав право на додаткову соціальну гарантію у вигляді визначення мінімального розміру пенсії із застосуванням ст. 8 Закону № 345-VI та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV.
За цих обставин мінімальний розмір призначеної позивачу пенсії по інвалідності з 30 листопада 2023 року мав становити 80% середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.
Як наслідок, перший відповідач під час прийняття рішення від 20 грудня 2023 року  не мав правових підстав для визначення розміру пенсії позивача застосування норми ч. 1 ст. 33 Закону № 1058-IV та встановлення позивачу з 30 листопада 2023 року пенсії по інвалідності в розмірі 50% пенсії за віком.
Суд вважає за необхідне відзначити, що з моменту призначення позивачеві пенсії по інвалідності пенсійні органи неодноразово проводили перерахунок призначеної позивачу пенсії по інвалідності.
З огляду на встановлені фактичні обставини та правове регулювання спірних правовідносин, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку, що  дії першого відповідача, що мали місце при прийнятті рішення про призначення пенсії по інвалідності від 20 грудня 2023 року, які полягали в обчисленні розміру пенсії позивача із застосуванням ч. 1 ст. 33 Закону № 1058-IV, тобто в розмірі 50% пенсії за віком, - підлягають визнанню протиправними, а позовні вимоги позивача про визнання цих дій протиправними – підлягають задоволенню.
Згідно із ч.ч. 1-2  ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 10) інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина,  від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить  закону  і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Відповідно до ч. 3 цієї ж статті у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 дійшов висновку, згідно якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.
В постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 380/12913/21 Верховний Суд сформулював визначення “ефективного правосуддя” та зазначив, що комплексний аналіз приписів  КАС України  дає суду підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Всі ці складові можна охопити єдиним терміном “ефективне правосуддя”, що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
Відповідно до ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожен, чиї права і свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. the United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни.
Враховуючи наведене вище, беручи до уваги встановлені судом обставини, суд першої інстанції дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити з 30 листопада 2023 року перерахунок розміру пенсії позивача по інвалідності, призначеної йому рішенням цього ж управління від 20 грудня 2023 року, - в розмірі, визначеному відповідно до ст. 8 Закону № 345-VI та абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058-IV.
В іншій частині рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20 грудня 2023 року про призначення позивачу пенсії є правомірним та обґрунтованим.
Колегія суддів звертає увагу, що оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог позивачем не оскаржується, а тому судом апеляційної інстанції не переглядається.  
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про часткове задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року у справі № 200/2739/24 - залишити без задоволення.                                   
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року у справі № 200/2739/24 - залишити без змін.                                       
Повне судове рішення складено 28 листопада 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               Е.Г. Казначеєв