ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року 

Справа № 711/6566/21		
Провадження № 22-ц/821/1635/24		
Категорія: 304070000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Василенко Л. І., 
суддів: Гончар Н. І., Карпенко О. В., 
секретаря - Мунтян К. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу  ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2024 року в справі за позовом ОСОБА_2 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» в особі Відокремленого підрозділу «Черкаська ТЕЦ» про скасування боргу за надані послуги з гарячого водопостачання, у складі головуючого судді Демчика Р. В., повний текст складено 19 лютого 2024 року, 

в с т а н о в и в :

В жовтні 2021 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до суду із вищевказаним позовом.
Позовна заява мотивована тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло позивачу ОСОБА_2 та колишньому чоловікові ОСОБА_3 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 . У 1997 році ОСОБА_2 знялася з реєстрації в м. Черкаси та з неповнолітніми дітьми переїхала до м. Маріуполь де і зареєструвалась за місцем проживання чоловіка ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 .
Вказує, що в квартирі АДРЕСА_1 ніхто не проживав, але особові рахунки були розділені. Комунальні послуги нараховувалися тільки за теплопостачання та квартплату. Оскільки ОСОБА_3 (колишній чоловік позивача) чинив перешкоди щодо доступу до квартири, а також з поштової скрині приховував квитанції про нарахування комунальних платежів, тому позивачу не було відомо про суму нарахувань. Також, у березні 2021 року ОСОБА_3 разом з ВП Черкаська ТЕЦ відрізали гаряче та холодне водопостачання, але на ОСОБА_2 продовжується нарахування за гаряче водопостачання щомісячно в сумі 275,14 грн.
Посилаючись на порушення прав позивача ОСОБА_2 , ОСОБА_1 просила суд зобов`язати ВП «Черкаська ТЕЦ» зняти нараховану суму боргу розмірі 9189,28 грн за о/р НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням  Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2024 року в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
Рішення суду мотивовано тим, що посилання позивача на не проживання у вищевказаній квартирі та реєстрацію за іншою адресою, не звільняє її, як власника квартири АДРЕСА_1 , від обов`язку нести витрати по оплаті житлово-комунальних послуг. Суд зауважив, що документів, які б підтверджували факт не проживання позивача за вищевказаною адресою позивачем не надано.
Щодо твердження представника позивача про відсутність в квартирі батарей опалення, то суд першої інстанції звернув увагу на те, що єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.
Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.
Матеріали справи не містять відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення квартири позивача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання їй послуг з постачання тепла. Разом з тим, судом встановлено, що у квартирі позивача відсутні батареї, однак це не є доказом відключення її квартири від мережі централізованого теплопостачання та доказом ненадання їй послуг з постачання тепла.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на те, що оскаржуване рішення незаконне, необґрунтоване, винесене за неповного встановлення обставин, які мають значення для справи, судом не в повній мірі досліджено та оцінено докази, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи, просила суд скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2024 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідач у справі ПАТ «Черкаське хімволокно» в особі ВП «Черкаська ТЕЦ» безпідставно проводить нарахування за гарячу воду на о/р НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_3 , що на праві власності належить ОСОБА_2 , так як вона там не проживає. Крім того, скаржник зазначає, що вона неодноразово зверталась до відповідача ВП «Черкаська ТЕЦ» та пояснювала, що за даною адресою відрізані труби для постачання гарячої води, тому вважає, що нарахований борг необхідно зняти, проте відповідач відмовляється в добровільному порядку на зняття даного боргу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанцій

22 травня 1987 року ОСОБА_2 отримала ордер на житлове приміщення № НОМЕР_2 , яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 /Т. 1 а.с. 12/.
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 27.11.1995 квартира АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_5 , та членам її сім`ї ОСОБА_6 , ОСОБА_7 /Т. 1 а.с. 10/.
Згідно із свідоцтвом про одруження ОСОБА_4 та ОСОБА_5 уклали шлюб 09 січня 1998 року. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка ОСОБА_4 , дружини - ОСОБА_4 /Т. 1 а.с. 9/.
Відповідно до довідки КП «Виробниче житлове ремонтно-експлуатаційного управління» № 786 від 05.02.2007 ОСОБА_9 є власником частини квартири АДРЕСА_1 та має особовий рахунок № НОМЕР_1 /Т. 1 а.с. 11/.
Згідно з копією паспорта позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_4 з 3 березня 1998 року /Т. 1 а.с. 7-8/.
Відповідно до дублікату квитанції за надання послуг з гарячого водопостачання ВП «Черкаська ТЕЦ» ПРАТ борг на 01.08.2021 по р/р НОМЕР_3 за адресою квартира АДРЕСА_5 . АДРЕСА_6 становить 8909,14 грн, до сплати нараховано 275,14 грн, всього до сплати 9184,28 грн /Т. 1 а.с. 6/.

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Учасники справи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. 
Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам відповідає виходячи з наступного.
У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово - комунальних послуг.
У відповідності до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідно до аб. 6 ч. 3 ст. 14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII плата виконавцю комунальної послуги за індивідуальним договором про надання комунальної послуги, що є публічним договором приєднання, складається з: плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства; плати за абонентське обслуговування, яка не може перевищувати граничний розмір, визначений Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону, у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії, заборгованість стягується в судовому порядку.
Згідно із п. п. 5, 6 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач має право на зменшення у встановленому законодавством порядку розміру плати за житлово-комунальні послуги у разі їх ненадання, надання не в повному обсязі або зниження їхньої якості; на неоплату вартості комунальних послуг (крім постачання теплової енергії) у разі їх невикористання (за відсутності приладів обліку) за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні (іншому об`єкті нерухомого майна) споживача та інших осіб понад 30 календарних днів, за умови документального підтвердження відповідно до умов договорів про надання комунальних послуг.
Пункт 11 ч. 2 ст. 7 приведеного Закону передбачає, що споживач зобов`язаний інформувати управителя, виконавців комунальних послуг про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та про фактичну кількість осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором.
Управитель багатоквартирного будинку має право отримувати інформацію від споживачів про зміну власника житла (іншого об`єкта нерухомого майна) та фактичної кількості осіб, які постійно проживають у житлі споживача, у випадках та порядку, передбачених договором (п. 4 ч. 3 ст. 8 Закону).
Скаржник ОСОБА_1 , яка діє в інтересах співвласника квартири ОСОБА_2 , надала до суду першої інстанції копії заяв поданих від її імені датовані 22.03.2021, 16.04.2021 та 11.05.2021 до відповідача ПАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ», проте з даних копій заяв не вбачається чи вказані заяви були зареєстровані в ПАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ», чи були подані скаржником Підприємству в інший встановлений законодавством спосіб та, в разі отримання їх Підприємством, чи були надані відповіді на дані заяви за наслідком їх розгляду /Т. 1 а.с. 41-43/. 
Матеріали справи містять також заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 адресовану ПАТ «Черкаське хімволокно» ВП «Черкаська ТЕЦ» від 16.04.2021 без будь-якого підтвердження особистого подання її чи направлення відповідачеві /Т. 1 а.с. 44/.
Не містять матеріали справи і визначення періоду за який у позивача ОСОБА_2 виник борг за комунальні послуги в належній їй на праві співвласності квартири.
Колегія суддів зауважує, що споживач має право на зменшення вартості житлово-комунальних послуг, в разі коли дані послуги не були надані, надані не в повному обсязі або надані неналежної якості, за умови складання актів-претензій, що підтверджують дані факти. 
Чинним законодавством також передбачена можливість для споживача на несплату послуг у разі їх невикористання при дотриманні відповідної процедури, а саме з наданням заяви про відсутність спожива з підтверджуючими доказами. 
Пунктом 7 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що у багатоквартирних будинках, у яких на день набрання чинності цим Законом не менш як половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від мереж централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, власники квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, не зобов'язані, але мають право виключно за власним рішенням у встановленому порядку відокремити (відключити) від них свою квартиру чи нежитлове приміщення та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.
Не допускається примусове відокремлення (відключення) від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води власників квартир та нежитлових приміщень, приєднаних до таких мереж, у багатоквартирних будинках у разі відокремлення (відключення) від цих мереж інших власників квартир та нежитлових приміщень.
Питання ж відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води багатоквартирних будинків з ініціативи споживачів безпосередньо врегульовано п. п. 24-28 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила).
Відповідно до Правил, централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання.
Згідно з п. 24 Правил споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється (п. 25 Правил).
Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 26.07.2019  № 169  (далі - Порядок), визначено процедуру відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води житлового будинку при відмові споживачів від цих послуг.
Зокрема, вказаним Порядком було установлено, що для вирішення питання відключення від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води, власник (власники) житлового будинку подає (подають) до органу місцевого самоврядування заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП, яка складається в довільній формі, із зазначенням причини відключення, а також інформацію про намір влаштування в будівлі систем індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання). Для багатоквартирного будинку до заяви додатково додається протокол зборів співвласників багатоквартирного будинку (витяг із протоколу) про ухвалене співвласниками рішення про відключення будинку від ЦО та/або ГВП та зазначаються особи, уповноважені представляти інтереси співвласників у вирішенні питань щодо відключення багатоквартирного будинку. Заява про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП передається на розгляд Комісії.
Комісія на найближчому засіданні розглядає заяву про відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП за участю заявника чи його уповноваженого представника.
Під час прийняття рішення Комісія враховує технічні можливості наявних мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання населеного пункту чи окремого кварталу (мікрорайону) щодо забезпечення живлення запропонованої власником (співвласниками) будівлі системи, та за потреби надає пропозиції органу місцевого самоврядування щодо збільшення потужностей, а також заміни систем внутрішньоквартальних, магістральних мереж електро-, газо-, водо-, теплопостачання, потрібних для встановлення в будівлі системи індивідуального чи автономного теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) та пропозиції щодо фінансування таких заходів.
Комісія передає рішення до органу місцевого самоврядування протягом п`яти робочих днів із дня його прийняття. Копія рішення Комісії надається заявникові. Орган місцевого самоврядування на найближчому засіданні за участі заявника чи його уповноваженого представника приймає відповідно до законодавства рішення щодо відключення будівлі, в тому числі житлового будинку, від ЦО та/або ГВП з урахуванням рекомендацій Комісії. Копія рішення органу місцевого самоврядування надається заявникові.
Отже, відключення споживачів від мережі централізованого опалення в законному порядку мало відбуватись на підставі рішення комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади, і з дотримання споживачем процедури, визначеної Порядком.
Судом першої інстанції встановлено, що у квартирі позивача відсутні батареї, однак це не є доказом відключення її квартири від мережі централізованого теплопостачання та доказом ненадання їй послуг з постачання тепла, що не є підставою для припинення нарахування платежів теплопостачальною організацією.
Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року у справі № 703/69/16-ц, від 11 грудня 2019 року у справі № 490/11619/15-ц, від 18 червня 2020 року у справі № 643/133/17, від 22 липня 2020 року у справі № 500/5362/17, від 06 грудня 2023 року у справі № 212/10834/21.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12  ЦПК України).
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд першої інстанції, враховуючи вказані норми матеріального права, правильно встановивши обставини справи, обґрунтованого виходив із того, що від`єднання квартири від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснено без дотримання відповідних вимог.
Та вірно зауважив, що Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 було внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання окремих квартир у багатоквартирному будинку і дозволяють таке відключення лише щодо будинку в цілому.
Тобто єдиною законною підставою для відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від мереж централізованого опалення тапостачання гарячої води є відповідне рішення комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає. 
Між тим, скаржником не було надано відповідного рішення комісії щодо згоди на відключення квартири в АДРЕСА_3  від централізованої системи опаленнята постачання гарячої води.
З огляду на викладене апеляційний суд вважає безпідставними посилання скаржника в апеляційній скарзі на те, що в квартирі АДРЕСА_1 , були відрізані труби колишнім чоловіком ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , та це є підставою для зняття боргу за гарячу воду.
При цьому твердження скаржника про фактичне неотримання послуги суд апеляційної інстанції відхиляє як безпідставні, оскільки будинок по АДРЕСА_7 не є відключеним від систем теплової мережі, що не заперечувалось представником позивача у справі.
Отже, ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Доводи апеляційної скарги та зміст оскаржуваного судового рішення не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а тому рішення суду підлягає залишенню без змін відповідно до положень ст. 375 ЦПК України.
Таким чином, колегія не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції, постановленого з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2024 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст рішення складено 15 листопада 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: Н. І. Гончар

О. В. Карпенко