ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

02 грудня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 398/4506/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
головуючого - судді  Юрко І.В., суддів:  Білак С.В., Чабаненко С.В., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2024 року в адміністративній справі №398/4506/24 (головуючий суддя першої інстанції Москалик В.В.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

             В С Т А Н О В И В :
Позивач 29.08.2024 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області з позовом до Департаменту патрульної поліції, в  якому  просив визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №537412  від 21.08.2024  року про накладення  адміністративного стягнення у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП               та закрити провадження.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від           16 жовтня 2024 року позовні вимоги задоволено в повному  обсязі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Департамент патрульної поліції подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних  вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції при винесенні рішення порушено норми матеріального та процесуального права. Апелянт вказує, що спірна постанова повністю відповідає вимогам чинного законодавства, а порушення п.31.3 ПДР України, за вчинення якого ч.2 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, підтверджено належними та допустимими доказами, зокрема, відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення. Відповідач вважає, що позивача, як водія, який керував транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а справа про вчинене адміністративне правопорушення розглянута відповідно до вимог КУпАП. 
Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав, що не перешкоджає розгляду справи.
Судом  апеляційної  інстанції  справа розглянута в порядку статей 286, 311 КАС України.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне. 
Постановою від 21.08.2024 року серії БАД №537412 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесеною інспектором роти №46 батальйону Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Панченком О.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.121 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 680,00 грн. (а.с.9).
Зі змісту  постанови встановлено, що ОСОБА_1 21.08.2024 року об 11 год. 55 хв. у м.Полтава, вул.Великотернівська, 7, керував транспортним засобом IVECO CC100E, 1999 року випуску, днз НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності ФОП ОСОБА_2 та використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, з тріщиною на вітровому склі в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п.31.3 Правил дорожнього руху.
До постанови додано акт відповідності технічного стану транспортного засобу та його обладнання від 21.08.2024 року, у п.12 якого «стислий опис несправностей» зазначено: «тріщина лобового скла в зоні склоочисників» (а.с.8).
22.08.2024  року за результатами перевірки технічного стану транспортного засобу IVECO CC100E, днз НОМЕР_1 , ПП «Автотехконтроль» як суб`єктом проведення обов`язкового технічного контролю складено протокол №01107-00632-24, згідно якого транспортний засіб після технічного контролю визнано технічно справним (а.с.18).
Вважаючи  постанову протиправною, позивач оскаржив її до суду.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні  вимоги зазначив, що матеріали справи не містять достатніх доказів, які вказували б на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КУпАП, а тому оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, зазначає про таке.
Порядок дорожнього руху на території України регулюється  Законом України «Про дорожній рух»,  Правилами дорожнього руху  України та іншими нормативними актами.
Згідно із пунктом 1.1.  Правил дорожнього руху  України вказані  Правила  відповідно до  Закону України «Про дорожній рух»  встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Відповідно до  статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Частиною 2 ст.121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації.
Відповідно до пп.31.1 п.31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкцій підприємств-виробників та іншої нормативно-технічної документації.
Згідно з п.1.1 ДСТУ 3649:2010 цей стандарт поширюється на колісні транспортні засоби (далі - КТЗ) категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.
Пунктом 6.8. ДСТУ 3649:2010 передбачено вимоги до інших елементів конструкції, зокрема, пп. 6.8.5 п. 6.8 ДСТУ 3649:2010 визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників, однак такі пошкодження не віднесено до технічної несправності автомобіля.
У пункті 31 Правил дорожнього руху закріплено перелік технічних несправностей транспортних засобів, за наявності яких забороняється їх експлуатація. 
Апеляційний суд зазначає, що вказаний перелік технічних несправностей не містить такої несправності, як тріщина на вітровому склі в зоні роботи склоочисників.
Як зазначено вище, інспектором Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Панченком О.В. винесено постанову від 21.08.2024 року  серії БАД №537412 про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 , згідно якої ОСОБА_1 21.08.2024 року об 11 год. 55 хв. у м.Полтаві, вул.Великотернівська, 7, керував транспортним засобом IVECO CC100E, 1999 року випуску днз НОМЕР_1 , який належить на праві приватної власності фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 та використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, з тріщиною на вітровому склі в зоні роботи склоочисників, чим порушив п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 та п. 31.3 Правил дорожнього руху (а.с.9).  
Скаржник вважає, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності як водія, який керував транспортним засобом, що використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, з технічною несправністю, а саме - з тріщиною на вітровому склі в зоні роботи склоочисників. 
Скаржник вказує, що вчинення адміністративного правопорушення підтверджено відповідними фото- та відеодоказами, а факт порушення п.6.8.5 ДСТУ 3649:2010 під час розгляду справи позивачем не заперечувався.
Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів правомірність оскаржуваної постанови та не надав належних доказів на підтвердження своєї позиції.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Статтею 280 КУпАП визначено обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.283 КпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно із частиною 5 статті 35  Закону України «Про дорожній рух» обов`язковий технічний контроль транспортних засобів, призначених для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування та зареєстрованих територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, здійснюють суб`єкти проведення обов`язкового технічного контролю, які мають на правах власності або користування обладнання, що дає змогу перевіряти технічний стан транспортних засобів на відповідність вимогам безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища.
Відповідно до  статті 37 Закону України «Про дорожній рух»  забороняється експлуатація транспортних засобів що підлягають обов`язковому технічному контролю, але не пройшли його.
Відповідачем  ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції не надано доказів, що  вказаний у спірній постанові транспортний засіб не пройшов  технічний контроль у зв`язку  із  виявленою технічною несправністю, а саме - з тріщиною на вітровому склі в зоні роботи склоочисників, та в матеріалах справи такі докази відсутні. 
Крім того, згідно трудового договору між працівником ( ОСОБА_1 - водій) і  фізичною особою, яка використовує найману працю ( ОСОБА_2 - власник ТЗ)  не  встановлена відповідальність водія за технічний стан транспортного  засобу.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність винесення постанови від 21 серпня 2024 року серії БАД №537412.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.
Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з частиною третьою статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись статтями 77, 243, 250, 272, 286, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:
   Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 16 жовтня 2024 року в адміністративній справі №398/4506/24 залишити без задоволення.
                              Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від                         16 жовтня 2024 року в адміністративній справі №398/4506/24 залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та                   не може бути оскаржена в касаційному порядку.    

Головуючий - суддя                                                                      І.В. Юрко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      С.В. Чабаненко