П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  686/10828/24 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -  Палінчак О.М. 
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
11 грудня 2024 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Мацького Є.М.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління патрульної поліції Хмельницької області Департаменту патрульної поліції на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову від 10.04.2024 серії ЕНА №1871862 про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, за ч. 2 ст. 140 КУпАП, провадження у справі закрити.
Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.09.2024 позов задоволено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.09.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ОСОБА_1 не мав погодженої схеми організації дорожнього руху на об`єкті дорожнього сервісу, а саме шиномонтажі, чим порушив вимоги абз.1 ст.27 та абз.5 ст.52-3 Закону України «Про дорожній рух» та абз.1 ст.37 Закону України «Про автомобільні дороги» чим порушив п.1.5 ПДР України внаслідок чого скоїв правопорушення за ч.2 ст.140 КУпАП. В позовній заяві зазначено, що будівництво шиномонтажу здійснено ще в 2021 році, проте позивачем до матеріалів справи не долучено жодного доказу (листи, запити, клопотання, тощо) що він неодноразово впродовж чотирьох років звертався у відповідні органи. Судом першої інстанції безпідставно взято до уваги довідку ФОП ОСОБА_2 від 23.09.2024.
Позивач не подав відзиву на апеляційну скаргу відповідача.
Сторони у справі повноважних представників у судове засідання не направили, хоча повідомлялись про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.
Згідно ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, колегія суддів визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, постановою серії ЕНА № 1871862 від 10.04.2024 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 140 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.
З змістом вказаної постанови, 10.04.2024 о 11:06:16 ОСОБА_1 не мав погодженої організації дорожнього руху на об`єкті дорожнього сервісу, а саме: шиномонтажі, чим порушив вимоги абз. 1 ст. 27 та абз. 5 ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» та/або ч. 1 ст. 37 Закону України «Про автомобільні дороги». Чим порушив п. 1.5. ПДР- неприйняття своєчасних заходів до відновлення безпечних умов для руху, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1, 2 ст.140 КУпАП.
Позивач не погодився із вказаною постановою, а тому звернувся до суду.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що постанова про накладення адміністративного стягнення є незаконною, оскільки відповідачем не доведено факту адміністративного правопорушення та вини позивача у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Відповідно до ст.23 Закону України “Про Національну поліцію” поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Згідно із абз. 1 ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» організація дорожнього руху на автомобільних дорогах, вулицях та залізничних переїздах здійснюється із застосуванням технічних засобів інформаційно-комунікаційних та автоматизованих систем керування та нагляду за дорожнім рухом відповідно до правил і нормативів, а також на основі проектів і схем організації дорожнього руху, погоджених із відповідними підрозділами Національної поліції. До вказаних проектів і схем за приписами відповідних підрозділів Національної поліції можуть бути внесені зміни та доповнення.
Відповідно до абз. 5 ст. 52-3 Закону України «Про дорожній рух» до повноважень Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху належить погодження відповідно до вимог цього Закону, інших законодавчих актів проектів на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, залізничних переїздів, комплексів дорожнього сервісу та інших споруд у межах відведення автомобільних доріг або червоних ліній міських вулиць і доріг.
Згідно із ч. 1 ст. 37 Закону України «Про автомобільні дороги» будівництво споруд, об`єктів дорожнього сервісу, автозаправних станцій, прокладення інженерних мереж та виконання інших робіт у межах смуги відведення автомобільних доріг здійснюються згідно з дозволом органів державного управління автомобільними дорогами та за попереднім погодженням з відповідними підрозділами Національної поліції в порядку, передбаченому законодавством України. 
Частиною ч. 2 ст. 140 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення визначеного законодавством порядку погодження з уповноваженим підрозділом Національної поліції: встановлення рекламоносіїв, технічних засобів організації дорожнього руху, проведення будь-яких робіт на автомобільних дорогах, вулицях, залізничних переїздах; розроблення проектної документації на будівництво, реконструкцію і ремонт автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів та об`єктів дорожнього сервісу; здійснення пасажирських перевезень за встановленими маршрутами руху транспортних засобів загального користування, що тягне за собою накладення штрафу на громадян у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно із ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно із ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Встановлено, що  позивачу на праві власності належать земельна ділянка з кадастровим номером 6825082200:05:005:2776 та станція технічного обслуговування за адресою: Хмельницький район, Чорноострівська селищна рада, комплекс будівель та споруд № 11.
03.04.2024 позивач звернувся до Хмельницького міського голови О.С. Симчишина (копії для в.о. начальника Управління комунальної інфраструктури Хмельницької міської ради, начальника Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради, начальника УПП) із зверненням та просив начальника Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради запропонувати ТОВ «Гуд Марк» інше рівноцінне місце для розміщення спеціальних конструкцій рекламного призначення, яке б не завадило будівництву смуги для розгону з метою забезпечення заїзду-виїзду на земельну ділянку з кадастровим номером 6825082200:05:005:2776, що перебуває у власності ОСОБА_1 . У випадку, якщо ТОВ «Гуд Марк» відмовиться від іншого запропонованого Управління архітектури та містобудування Хмельницької міської ради рівноцінного місця, просить припинити договір про надання у користування місць для розміщення рекламного засобу №03-19/465 від 11.04.2019 на підставі п. 7.1.5 договору або не продовжувати договір в порядку п. 2.2 договору; не надавати погодження на продовження дозволу № 0351 на розміщення зовнішньої реклами ТОВ «Гуд Марк» та просив посприяти вирішенню проблеми із облаштуванням заїзду-виїзду на територію земельної ділянки кадастровий номер 6825082200:05:005:2776, шляхом надання ТОВ «Гуд Марк» іншого, рівноцінного місця для розміщення спеціальної конструкції для розповсюдження зовнішньої реклами.
Відповідачем подано копію акту обстеження ділянки вулично-шляхової мережі від 10.04.2024 року, із якого вбачається, що ділянку визнано такою, що не відповідає ст. 27 Закону України «Про дорожній рух» у зв`язку із відсутністю схеми ОДР.
ОСОБА_1 зазначає, що він неодноразово звертався у відповідні органи для погодження проектів і схеми організації дорожнього руху.
Відповідно до копії повідомлення начальника УПП в Хмельницькій області від 18.09.2024 вих. №22365/41/18/01-2024 ДПП погодило поданий проект організації дорожнього руху на об`єкті дорожнього сервісу за адресою: Хмельницький р-н, Чорноострівська селищна рада комплекс будівель і споруд № 11. Дані обставини, також, підтверджуються копією схеми організації дорожнього руху на вказаній земельній ділянці.
Згідно із довідкою ФОП ОСОБА_2 від 23.09.2024, ФОП ОСОБА_1 звернувся щодо надання йому послуг з проектування план-схеми організації дорожнього руху (облаштування в`їзду-виїзду із території шиномонтажу). В листопаді 2023 року, отримавши необхідну документацію, ФОП ОСОБА_2 розпочав проводити підготовчі роботи, проект зазнавав змін близько 10 разів і його було погоджено лише 18.09.2024.
Враховуючи наведені обставини та у контексті диспозиції ч. 2 ст. 140 КУпАП колегія суддів зауважує, що відповідачем не обґрунтовано у чому саме полягає об`єктивна сторона вчиненого позивачем порушення, наявність такого порушення з наявних матеріалів справи не простежується.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Управління патрульної поліції Хмельницької області Департаменту патрульної поліції залишити без задоволення, а рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 вересня 2024 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	    	Мацький Є.М.    Сушко О.О.