КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
справа № 758/11729/21
провадження № 22-ц/824/1520/2024
 
15 жовтня  2024 року                                                                                             м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:
судді - доповідача Кирилюк Г. М.
суддів: Рейнарт І. М., Ящук Т. І.
при секретарі Халепчук Д. С. 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» про стягнення пені та моральної шкоди, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Панова Віталія Сергійовича на рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року в складі судді  Анохіна А. М.,
 
встановив:
 
20.08.2021 ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» про стягнення пені та моральної шкоди.
На обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначав, що 28 квітня  2017 року   він  уклав  з  відповідачем два  попередніх  договори,   предметом  яких були купівля-продаж позивачем  квартир  з будівельним номером  155 та 158,  відповідно  до  яких  відповідачем  було порушено  свої зобов`язання, а саме: 
1.  Попередній  договір  від  28  квітня  2017 року  за  номером  287.
Попередній  договір  купівлі-продажу  квартири  загальною площею  93,12 кв.м., з яких  28,37  кв.м. -  житлова площа,  розташована  у 2-х  ярусах  у реконструйованому  будинку  за  адресою:  АДРЕСА_1 ,  будівельний номер  155, поверх 7-8, черга  будівництва - ІІ, кількість  кімнат - 3, посвідчений приватним нотаріусом  КМНО  Мединською  Н. В. , зареєстровано  в реєстрі  за номером  287.  
 Вартість  забезпечувального  платежу,  який дорівнював повній  вартості квартири,  склала   2 964 037,54  грн, що  на дату укладення  договору   еквівалентно  110 777,24 доларів  СШАП 24 цента ( п. 3.1  договору), які були сплачені  позивачем  у повному обсязі, що  підтверджується  довідкою №155/1 від 06.07.2017.
Основний договір  мав бути укладений до  31 грудня  2017 року  включно (  п. 2.1 договору).
У договорі  було  передбачено, що  у випадку невиконання  або неналежного  виконання  своїх  зобов`язань за цим договором  сторони несуть  відповідальність  згідно  з чинним законодавством  України та цим договором (п.5.1 договору).
У випадку  не укладення  Основного  договору  у строки,  вказані  в п. 2.1  договору, тобто до  31.12.2017 року,  майбутній  продавець  сплачує  майбутньому покупцю   пеню  у розмірі  0,1%  від  суми забезпечувального  платежу  за  кожен  день затримки (  п. 5. 7 договору).
Основний договір  було  укладено   07 червня 2021 року.
Прострочка виконання попереднього  договору  склала  1 254 дні. 
Таким чином,  розмір  пені,  відповідно  до  п. 5. 7  попереднього  договору складає             3 716 906,16 грн ( 2 964 037,54 х 0,1% х 1 254 днів затримки ).
Відповідно  до  п. 5 ст. 10 Закону  України "Про захист прав споживачів" пеня  складає 111 507 109,56 грн ( 2 964 037,54 х3% х1 254 днів  затримки).
 1.  Попередній  договір  від  28  квітня  2017 року  за  номером  288.
Попередній  договір  купівлі-продажу  квартири  загальною площею  93,12 кв.м., з яких  28,37  кв.м. -  житлова площа,  розташована  у 2-х  ярусах  у реконструйованому  будинку  за  адресою:  АДРЕСА_1 ,  будівельний номер  158, поверх 7-8, черга  будівництва - ІІ, кількість  кімнат - 3, посвідчений приватним нотаріусом  КМНО  Мединською  Н. В. , зареєстровано  в реєстрі  за номером  288.  
 Вартість  забезпечувального  платежу,  який дорівнював повній  вартості квартири,  склала   2 964 037,54  грн, що  на дату укладення  договору   еквівалентно  110 777,24 доларів  СШАП 24 цента ( п. 3.1  договору), які були сплачені  позивачем  у повному обсязі, що  підтверджується  довідкою №158/1 від 06.07.2017.
Основний договір  мав бути укладений до  31 грудня  2017 року  включно (  п. 2.1 договору).
У договорі  було  передбачено, що  у випадку невиконання  або неналежного  виконання  своїх  зобов`язань за цим договором  сторони несуть  відповідальність  згідно  з чинним законодавством  України та цим договором (п.5.1 договору).
У випадку  не укладення  Основного  договору  у строки,  вказані  в п. 2.1  договору, тобто до  31.12.2017 року,  майбутній  продавець  сплачує  майбутньому покупцю   пеню  у розмірі  0,1%  від  суми забезпечувального  платежу  за  кожен  день затримки (  п. 5. 7 договору).
Основний договір  було  укладено   07 червня 2021 року.
Прострочка виконання попереднього  договору  склала  1 254 дні. 
Таким чином,  розмір  пені,  відповідно  до  п. 5. 7  попереднього  договору складає             3 716 906,16 грн ( 2 964 037,54 х 0,1% х 1 254 днів затримки ).
Відповідно  до  п. 5 ст. 10 Закону  України "Про захист прав споживачів" пеня  складає 111 507 109,56 грн ( 2 964 037,54 х3% х1 254 днів  затримки).
Прострочка виконання  договорів  перевищила  три роки, на  що  позивач не  міг розраховувати  адже  умови проживання  його  сім`ї  ( дружини,  чотирьох дітей та батьків, які проживали всі разом) потребували  термінового  покращення. 
Неправомірні  дії   відповідача  завдали  йому  моральної шкоди,  він  постійно  перебував у стресовому стані внаслідок  неналежного виконання  зобов`язання.
На підставі викладеного  позивач просив  суд стягнути з  відповідача: 
- пеню   відповідно  до  п. 5. 7  попереднього договору  №287  у розмірі  3 716 906,16 грн; 
- пеню за   прострочку  виконання  попереднього  договору  №287 відповідно до вимог  Закону  України "Про захист прав споживачів" у розмірі  111 507 109,56 грн; 
- пеню   відповідно  до  п. 5. 7  попереднього договору  №288  у розмірі  3 716 906,16 грн; 
- пеню за   прострочку  виконання  попереднього  договору  №288 відповідно до вимог  Закону  України "Про захист прав споживачів" у розмірі  111 507 109,56 грн; 
- моральну  шкоду  у розмірі  300 000  грн.
Всього  просив стягнути  230 448 031,44 грн.
Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року в задоволенні  позову відмовлено.
31.10.2023 представник ОСОБА_1 - адвокат Панов В. С. на рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року подав апеляційну скаргу, в якій просить  його скасувати та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.   Стягнути  з відповідача  судові витрати  по сплаті судового  збору. 
Вважає, що при  винесенні   судом  першої інстанції оскаржуваного  рішення   було неповно  встановлені  обставин, що  мають значення  для справи,   порушення  норм  матеріального  права. 
Вважає, що  судом  першої інстанції  зроблено  помилковий  висновок  про те, що  до спірних правовідносин  не  підлягають  застосуванню норми    Закону України "Про захист прав споживачів", оскільки  попередні  договір   купівлі-продажу  квартир  передбачають  в подальшому набуття  покупцем  права власності  на  квартири, і на такі правовідносини поширюється дія вказаного  закону. 
Відмовивши у стягненні  пені, передбаченої у п. 5.7 попередніх договорів,  попередньо  відмовивши у стягненні   пені  відповідно до  п. 5  ст. 10 Закону  України "Про захист прав споживачів",  суд першої інстанції  безпідставно посилається  на  те, що  таке стягнення  суперечить  закріпленим  у ст. 61  Конституції України нормам,  а саме щодо  заборони подвійної відповідальності за одне  і те саме порушення. 
Суд першої інстанції помилково вказує, що відповідач не несе відповідальності за строк виконання будівельних робіт, оскільки обов`язок введення в експлуатацію відповідно до договору купівлі-продажу майнових прав, укладеного між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕВЕРЕСТ» та ТОВ «РІВЕРСАЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛТД» був покладений на ТОВ «РІВЕРСАЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛТД», а відповідач ніякого впливу на нього не мав. 
Судом не враховано, що ніяка третя сторона не приймала участі у розподілі прав і обов`язків за договорами купівлі-продажу, тому продавець у повному обсязі взяв на себе зобов`язання щодо квартир,  їх вартості і порядку передачі та відповідальності за порушення строків виконання договірних зобов`язань.
 Отже, відповідач несе повну відповідальність за виконання укладених ним договорів у повному обсязі.
Вказуючи на недоведеність моральних збитків, суд першої інстанції не врахував:  значну вартість сплачених квартир;  оплата  квартир   проводилась на  умовах  100%  передоплати; значний термін прострочки виконання  продавцем  своїх  зобов`язань;  склад сім`ї покупця.  
Враховуючи умови оплати, такий значний термін  затримки  та наявність  стількох дітей, які вимагають   покращення  умов проживання,  зрозуміло,  що позивач та члени його  сім`ї   перебували у стані  безперервного  стресу до  дня  передачі квартир  йому у власність.
Правом надання  відзиву на  апеляційну  скаргу   відповідач не  скористався. 
В судовому  засіданні представник  ОСОБА_1 - адвокат  Панов  В. С. апеляційну  скаргу  підтримав  та просив її задовольнити. 
Додатково  пояснив, що  за своєю  суттю   попередні  договори являється змішаними договорами,  елементами договору  підряду  та надання  послуг,  оскільки  передбачають  виконання  майбутнім продавцем  ряду додаткових  робіт.
Верховний Суд  у складі  Об`єднаної палати Касаційного  цивільного  суду  (постанова  у справі  №759/9026/21 від 25 березня  2024 року) зазначає: "У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.
Правовідносини, що виникли між сторонами за  умовами   попереднього  договору ,  відповідно до  якого сторони  домовилися  про  укладення  основного  договору - купівлі-продажу  квартири  в багатоквартирному  будинку, на виконання  якого  позивач вніс вартість   новоствореного  об`єкта будівництва, а  відповідач зобов`язався  передати йому  зазначене  майно після  введення   будинку в експлуатацію,  фактично  за своїм змістом  є правовідносинами  з інвестування   майна до яких   підлягають застосуванню   положення  Закону  України "Про захист  прав споживачів" та статті 23 ЦК  України (постанова  Верховного  суду  віж 14 грудня  2022  року  №367/6346/17).
При виконанні  робіт   і зобов`язань,  що  виходять за  рамки   зобов`язань   про  укладання  основного  договору,  на  них  поширюється  і дія Закону  "Про захист прав споживачів". 
Також просив врахувати  позиції  Верховного  Суду,  сформульовані  в постановах  від 30 червня  2020 року  у справі  №501/3038/16-ц,  від  30 вересня  2020  року  у справі  №559/1605/18. 
Надав   розрахунок  пені з врахуванням  строку  позовної давності, передбаченою  ч. 2 ст.  258  ЦК  України:  
І.  Пеня,  передбачена  договорами.
попередній договір  від  28  квітня  2017 року  №287    
період прострочення -  20.08.2020 -06.06.2021
сума заборгованості  -  2 964 037,54 грн
пеня - 0,1% / день
кількість  днів  прострочення -291. 
розмір  договірної  пені  становить   2964037,54 х 0,10/100 х 291 = 862 534,92 грн.
попередній договір  від  28  квітня  2017 року  №2887    
період прострочення -  20.08.2020 -06.06.2021
сума заборгованості  -  2 964 037,54 грн
пеня - 0,1% / день
кількість  днів  прострочення -291. 
розмір  договірної  пені  становить   2964037,54 х 0,10/100 х 291 = 862 534,92 грн.
 
ІІ.  Пеня відповідно до  п. 5 ст. 10  Закону  України "Про захист  прав споживачів.
попередній договір  від  28  квітня  2017 року  №287    
період прострочення -  20.08.2020 -06.06.2021
сума заборгованості  -  2 964 037,54 грн
пеня - 3% / день
кількість  днів  прострочення -291. 
розмір  договірної  пені  становить   2964037,54 х 0,3/100 х 291 = 25 876 047,72 грн
попередній договір  від  28  квітня  2017 року  №288    
період прострочення -  20.08.2020 -06.06.2021
сума заборгованості  -  2 964 037,54 грн
пеня - 3% / день
кількість  днів  прострочення -291. 
розмір  договірної  пені  становить   2964037,54 х 0,3/100 х 291 = 25 876 047,72 грн
Представник  ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» - адвокат  Ковдій  М. С.  в судовому  засіданні   погодилась з доводами апеляційної скарги в частині   стягнення  на користь  позивача  пені, передбаченої умовами  попередніх договорів,  в межах строку  позовної давності.  
В іншій  частині   просила  апеляційну  скаргу  залишити без задоволення,  а рішення  суд першої інстанції  без змін. 
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення  суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому  задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що 18.11.2016 між ТОВ «РІВЕРСАЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛТД» (сторона 1) та ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест»  ( сторона 2)  укладено Генеральну угоду № Р9/3 про  фінансування  будівництва. 
За цим договором сторона 1 зобов`язується самостійно та/або із залученням третіх осіб забезпечити організацію будівництва на земельній ділянці Об`єкта будівництва, яке здійснюється забудовником у відповідності до проектно-кошторисної документації, та забезпечити його введення в експлуатацію на умовах, визначених цією Угодою та чинним законодавством (  п.  2.1).
За цим договором сторона 2 зобов`язується здійснювати фінансування будівництва  Об`єкту, шляхом  придбання  Майнових прав на  Приміщення  на  етапі будівництва  на  умовах,   визначених  цією  Угодою та на   підставі окремих  договорів  купівлі-продажу   таких Майнових  прав, що укладаються   на виконання  та на  умовах  даної Угоди, а також   має право   продажу повністю  оплачених  Майнових прав  на приміщення та/або продажу  безпосередньо приміщення в готовому   до експлуатації   об`єкті  третім особам (  п. 2.2).
Запланований строк здійснення будівництва об`єкта будівництва - 31 грудня 2017 року.
18.11.2016  між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» та ТОВ «РІВЕРСАЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛТД» (забудовник)  укладено договір купівлі-продажу майнових прав № Р9-155.
28.04.2017 між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» ( майбутній продавець)  та  ОСОБА_1 ( майбутній  покупець)  укладено попередній договір, за умовами якого   сторони домовились  укласти в майбутньому  Основний договір  до  31 грудня  2017 року (  п.2. 1). 
Квартира: будівельний номер  155, поверх  7-8,  черга  будівництва ІІ,   проектна  загальна  площа 93,12 кв.м,   проектна житлова площа - 28,37 кв.м.  кількість  кімнат - 3 (п.1.1.2).
 Квартира,  що  є предметом   цього  договору,  стане  власністю  майбутнього продавця  на підставі договору  купівлі-продажу   майнових прав  №Р9-155  від 18.11.2016, що  укладений між  майбутнім продавцем та забудовником (п.2.2). 
Сторони домовились  укласти Основний договір   на  умовах, передбачених   цим договором, після прийняття будинку  в експлуатацію, реєстрації  права власності  майбутнього продавця  на  квартиру  за собою та після  здійснення  майбутнім покупцем   повної  оплати  забезпечувального   платежу  (попередньої оплати вартості квартири) на  умовах та в порядку,  визначеним цим  договором.  Такий Основний договір  укладається  сторонами  протягом  30  календарних днів   з дати настання  останньої  в часі з усіх  вказаних  в цьому  пункті подій (п.2.3).   
Розмір  забезпечувального  платежу  (попередньої оплати  вартості квартири)  за  даним  договором  складає  2 964 037 грн 54 коп.  без ПДВ, що  еквівалентно   110 777 доларів  24 центів США  на дату підписання  цього  договору, який зараховується  у ціну  квартири  за  Основним договором ( п. 3.1) . 
У випадку не укладення  Основного  договору  у строки,  вказані  в п. 2.1  даного  договору,  майбутній продавець   сплачує  майбутньому покупцю  пеню у розмірі  0,1%  від  суми  забезпечувального  платежу  за  кожен  день затримки (  п. 5.7) .
Позивачем  сплачено  повну вартість   забезпечувального  платежу в сумі  2 964 037,54  грн, що  на дату укладення  договору   еквівалентно  110 777,24 доларів  США 06.07.2017.
Крім цього,  28.04.2017 між ПАТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» ( майбутній продавець)  та  ОСОБА_1 (майбутній  покупець)  укладено попередній договір, за умовами якого   сторони домовились  укласти в майбутньому  Основний договір  до  31 грудня  2017 року (  п.2. 1). 
Квартира: будівельний номер  158, поверх  7-8,  черга  будівництва ІІ,   проектна  загальна  площа 93,12 кв.м,   проектна житлова площа - 28,37 кв.м.  кількість  кімнат - 3 (п.1.1.2).
Квартира,  що  є предметом   цього  договору,  стане  власністю  майбутнього продавця  на підставі договору  купівлі-продажу   майнових прав  №Р9-155  від 18.11.2016, що  укладений між  майбутнім продавцем та забудовником (п.2.2). 
Сторони домовились  укласти Основний договір   на  умовах, передбачених   цим договором, після прийняття будинку  в експлуатацію, реєстрації  права власності  майбутнього продавця  на  квартиру  за собою та після  здійснення  майбутнім покупцем   повної  оплати  забезпечувального   платежу  (попередньої оплати вартості квартири) на  умовах та в порядку,  визначеним цим  договором.  Такий Основний договір  укладається  сторонами  протягом  30  календарних днів   з дати настання  останньої  в часі з усіх  вказаних  в цьому  пункті подій (п.2.3).   
Розмір  забезпечувального  платежу  (попередньої оплати  вартості квартири)  за  даним  договором  складає  2 964 037 грн 54 коп.  без ПДВ, що  еквівалентно   110 777 доларів  24 центів США  на дату підписання  цього  договору, який зараховується  у ціну  квартири  за  Основним договором ( п. 3.1) . 
У випадку не укладення  Основного  договору  у строки,  вказані  в п. 2.1  даного  договору,  майбутній продавець   сплачує  майбутньому покупцю  пеню у розмірі  0,1%  від  суми  забезпечувального  платежу  за  кожен  день затримки (  п. 5.7) .
Позивачем  сплачено  повну вартість   забезпечувального  платежу в сумі  2 964 037,54  грн, що  на дату укладення  договору   еквівалентно  110 777,24 доларів  США 06.07.2017.
07.06.2021   між  ПАТ  «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» ( майбутній продавець)  та  ОСОБА_1   укладено  договір  купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 . 
07.06.2021   між  ПАТ  «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» ( майбутній продавець)  та  ОСОБА_1   укладено  договір  купівлі-продажу квартири АДРЕСА_3 . 
Відмовивши у задоволенні  позову в частині  стягнення  пені   відповідно  до  п. 5.7  попередніх договорів, суд першої інстанції   виходив з того,  що  сторони домовились укласти основний договір   після прийняття будинку  в експлуатацію та  реєстрації права  власності  майбутнього продавця на квартиру.  Сертифікат про прийняття  в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта було видано 03 вересня 2019 року, що  унеможливлювало  укладання  основних  договорів  у визначний в них строк.  Відповідач не  є замовником будівництва, а отже немає жодного впливу на введення в експлуатацію об`єкта будівництва.
Апеляційний суд  не  погоджується  з висновками суду  першої інстанції  у вказаній частині  з огляду на таке. 
Відповідно  до  статті 629  ЦК  України  договір  є обов`язковим для виконання  сторонами.  
Попереднім  є договір,  сторони якого  зобов`язуються протягом  певного  строку  (у певний термін)  укласти договір  в майбутньому (основний договір)  на  умовах,  встановлених   попереднім договором. Попередній договір   укладається  у формі,  встановленій  для основного   договору,  а якщо  форма основного  договору  не  встановлена, - у  письмовій формі (абзаци 1,4  частини  першої статті  635  ЦК  України).
Згідно з частиною четвертою статті 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.
Випадки невиконання договору передбачені ЦК України, а саме відповідно до статей: 215 ЦК України (недійсність правочину, зокрема, договору, встановлена законом (нікчемний правочин) або судом), 598 - 609 ЦК України (припинення зобов`язання, зокрема, договірного), 651 ЦК України (розірвання договору за згодою сторін; розірвання договору в судовому порядку; одностороння відмова від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом).
Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (пункт 1 частини першої статті 611 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Неустойка є мірою цивільно-правової відповідальності, тобто одним із видів забезпечення виконання зобов`язання за наслідками його порушення.
Аналогічний висновок, викладений у постанові  Верховного Суду від 21 квітня 2021 року у справі № 552/6997/19, провадження № 61-1280св21.
Системне тлумачення положень статей 549, 611 ЦК України дозволяє дійти висновку, що пеня, як вид неустойки, забезпечує виконання зобов`язань, зокрема, договірних.
Відповідно до матеріалів справи сторони у попередньому договорі визначили неустойку у вигляді пені в якості забезпечення  укладення  основного  договору  у строки,  визначені умовами договору - до  31 грудня  2017 року. 
Враховуючи зазначене,  апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач порушив умови укладених  з ним попередніх  договорів, тому позивач має право на стягнення пені відповідно до пункту 5.7 попередніх договорів. 
Разом  з тим,  у  справі, яка переглядається, відповідач ПАТ  «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» у суді першої інстанції заявив клопотання про застосування наслідків сливу позовної давності до спірних правовідносин.
Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.
Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність установлюється тривалістю в три роки.
Частина друга статті 258 ЦК України установлює, що до вимог про стягнення пені установлюється спеціальна позовна давність - 1 рік.
За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).
Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).
Отже,  оскільки до суду позивач звернувся з позовом 20.08.2021, тому стягненню підлягає пеня за період з 20.08.2020  по 06.06.2021  в розмірі  862 534,92 грн  за  попереднім  договором  від 28  квітня  2017 року  №287  та  в розмірі  862 534,92 грн  за  попереднім  договором  від 28  квітня  2017 року  №288.
Відмовляючи у задоволенні  позову  в частині  стягнення  пені на підставі положень п. 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» суд першої інстанції  виходив з того,  що   відповідач не  є забудовником об`єкту будівництва, попередній договір не є змішаним договором та не містить ознак договору підряду, відтак  дія цього  Закону   на правовідносини сторін  не  поширюється. 
Відповідно  до висновку  Верховного   Суду  у складі  Об`єднаної палати  Касаційного  цивільного  суду  від  25  березня  2024 року  у справі №759/9026/21, тлумачення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» дозволяє стверджувати, що вона поширюється на договори підряду та договори про надання послуг. Відповідно прострочення зобов`язань, що виникли з договору підряду або договору про надання послуг зумовлює нарахування пені у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги) або в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення.
Відсутні правові підстави для стягнення з продавця за договором купівлі-продажу майнових прав пені, передбаченої частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», з огляду на те, що така пеня підлягає нарахуванню у разі порушення умов договору про виконання робіт (надання послуг) виконавцями робіт і надавачами послуг, а не продавцями товарів. Способи захисту прав покупця за споживчим договором купівлі-продажу передбачені статтями 8, 9 Закону України «Про захист прав споживачів».
Зміст укладених  між  сторонами   попередніх   договорів   купівлі-продажу   від 28 квітня  2017 року дозволяє дійти висновку про те, що  між сторонами не виникло   правовідносин  з надання  послуг  або виконання  робіт. Зі змісту договору  не  вбачається,  що  відповідач  здійснював будівельні роботи з будівництва  житла  для  позивача.  
Наведений в Додатках №2  до попередніх договорів перелік робіт, які входять  у вартість   приміщень,  вказаного  висновку не   спростовують.   
Замовником  будівництва  багатоквартирного  житлового  будинку  виступало  ТОВ «РІВЕРСАЙД ДЕВЕЛОПМЕНТ ЛТД», яке зобов`язалось  самостійно та/або із залученням третіх осіб забезпечити організацію будівництва у відповідності до проектно-кошторисної документації, та забезпечити його введення в експлуатацію. 
За таких підстав  суд першої інстанції  дійшов по суті правильного висновку про   відсутність правових підстав  для накладення  на ПАТ  «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест», яке виступило  майбутнім продавцем повністю  оплачених  майнових прав  на квартири в готовому   до експлуатації   об`єкті,  відповідальності, передбаченої  частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за порушення  умов  договору  про  виконання  робіт ( надання  послуг).
Заявляючи  позовні  вимоги про  відшкодування  моральної шкоди позивач  посилався на те, що  прострочка виконання договорів  перевищила  три роки,  а  умови проживання  його  сім`ї  потребували  термінового  покращення,  він постійно  перебував у стресовому стані.
На підтвердження  вказаних обставин  позивачем  не  було надано  жодного  доказу.
За таких підстав  суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність   позовних  вимог в частині  відшкодування  моральної шкоди у розмірі  300000  грн.
При цьому значний термін  затримки укладення  основних  договорів  в повному  обсягу  компенсовано  за рахунок  стягнення  пені  в сумі  862 534 грн 92 коп.  за кожним договором.  
Перевіривши правильність застосування судом першої інстанції  норм матеріального і процесуального права,  апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну  скаргу задовольнити частково, скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені відповідно до п. 5.7 за попередніми договорами№287 та № 288 від 28 квітня 2017 року, ухваливши в цій частині нове судове рішення про  часткове задоволення  позову. 
В решті рішення  суду  першої інстанції   підлягає залишенню без змін. 
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанцій, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Позивачем  сплачено  судовий  збір  за подання  позову  до  суду  першої інстанції в сумі 11 350 грн, до  суду  апеляційної інстанції  в сумі 17 025 грн, всього  28 375  грн. 
З урахуванням часткового задоволення апеляційної скарги підлягають стягненню із  ПАТ  «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» на користь ОСОБА_1 судові витрати  по сплаті судового  збору  в сумі 212, 82 грн (  0,75 % від  задоволених вимог).
Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК  України суд
 
постановив:
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Панова Віталія Сергійовича задовольнити частково.
Рішення Подільського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року в частині відмови в задоволенні позову про стягнення пені відповідно до п. 5.7 за попередніми договорами№ 287 та № 288 від 28 квітня 2017 року скасувати.
Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким вказані позовні вимоги задовольнити частково.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» на користь ОСОБА_1 пеню відповідно до п. 5.7 попереднього договору №287 від 28 квітня 2017 року за період з 20 серпня 2020 року по 06 червня 2021 року у розмірі 862 534 грн 92 коп.
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» на користь ОСОБА_1 пеню відповідно до п. 5.7 попереднього договору №288 від 28 квітня 2017 року за період з 20 серпня 2020 року по 06 червня 2021 року у розмірі 862 534 грн 92 коп.
В решті позову в цій  частині  відмовити. 
В решті рішення  суду  першої  інстанції  залишити без змін. 
Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Еверест» на користь ОСОБА_1 судові витрати  по сплаті судового  збору  в сумі 212, 82 грн.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повне  судове рішення  складено 08.11.2024.
 
Суддя - доповідач                                                                           Г. М. Кирилюк
 
Судді:                                                                                               І. М. Рейнарт
 
                                                                                                          Т. І. Ящук