КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
м. Київ, вул. Солом`янська , 2-а

 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
 
6 грудня 2024 року суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кияшко О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката Дрижакової Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.10.2024, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.10.2024 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Згідно з вказаною постановою ОСОБА_1 06.08.2024 о 00 год. 10 хв. по вул. Володимирській, 96 в с. Білогородка керував транспортним засобом «Geely CK» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мовлення. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР.
Не погодившись з вказаним рішенням, адвокат Дрижакова Д.Ю. подала в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу, в якій просить апеляційний суд скасувати постанову судді місцевого суду та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що працівниками поліції було грубо порушено права ОСОБА_1 та процедуру огляду на стан алкогольного сп`яніння. Звертає увагу, що після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, поліцейські не доставили його до найближчого закладу охорони здоров`я. Зауважує, що ОСОБА_1 не надано акт огляду, а у направленні на огляд зазначені недостовірні відомості.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи, наведені в апеляційній скарзі, вислухавши пояснення адвоката Хомича А.М., ОСОБА_1 , які підтримали апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що дійсно був трохи у неадекватному стані, оскільки перебував під дією сильнодіючих заспокійливих засобів. Огляд не хотів проходити через недовіру до працівників поліції.
Як вбачається з матеріалів справи та змісту оскаржуваної постанови, висновок судді місцевого суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, ґрунтується на даних, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, письмових поясненнях свідків, відеозаписі.
Зокрема, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серія ААД №682993 від 06.08.2024, ОСОБА_1 06.08.2024 о 00 год. 10 хв. по вул. Володимирській, 96 в с. Білогородка керував транспортним засобом «Geely CK» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мовлення. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився.
Зміст запису нагрудних відеокамер працівників поліції, що здійснювали оформлення адміністративного правопорушення, доводить факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичній установі. При цьому працівники поліції роз`яснили ОСОБА_1 його права та наслідки у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, на що останній заперечень або зауважень не мав, факт керування автомобілем не заперечував.
З наявного у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу на стан алкогольного сп`яніння також вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду. 
Наведені докази у своїй сукупності спростовують доводи апеляційної скарги, вказують на порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, а отже і на факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Твердження захисника про відсутність на відеозаписі вказаних в протоколі свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду, однак це не свідчить про відсутність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки його вина підтверджується іншими доказами в сукупності, зокрема відеозаписом.
В ході апеляційного розгляду не встановлено неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б перешкодили або могли б перешкодити судді місцевого суду ухвалити законне і обґрунтоване рішення. 
Протокол про адміністративне правопорушення ААД №682993 від 06.08.2024 відповідає положенням ст. 256 КУпАП.
Будь-яких доказів, що спростовують дані, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення, та доводять доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та його захисник не надали.
Будь-яких клопотань щодо виклику свідків у судове засідання, витребування та дослідження додаткових доказів від учасників провадження не надходило. 
З огляду на викладене, приходжу до висновку, що доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення є необґрунтованими.
За таких обставин постанова судді місцевого суду є законною і обґрунтованою, а апеляційна скарга не містить будь-яких доводів, які б могли служити достатніми підставами для її скасування та закриття провадження у справі. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Апеляційну скаргу адвоката Дрижакової Д.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07.10.2024, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, - без змін.
Постанова суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                          О.А. Кияшко