УХВАЛА

16 жовтня 2024 року 
м. Київ

справа №380/18314/23
адміністративне провадження № К/990/38225/24 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Стрелець Т.Г.,
суддів: Стеценка С.Г.,  Тацій Л.В., 
перевіривши касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 380/18314/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій, -
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив суд:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо визначення розмірів надбавки за особливості проходження служби та премії, вказаних в довідках про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 № С/6135 від 12.04.2023, станом на 01.01.2021 № С/6136 від 12.04.2023, станом на 01.01.2022 № С/6137 від 12.04.2023, для перерахунку пенсії із 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, виготовлених на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 у справі № 380/14167/22;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області оновлені довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022 для перерахунку його пенсії із 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022, включивши в такі, окрім посадового окладу та окладу за військове звання, визначених на підставі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.12.2022 у справі № 380/14167/22, надбавки за вислугу років в розмірі 45% від посадового окладу і окладу за військове звання, ще й надбавку за особливості проходження служби та премію, визначених із врахуванням пунктів 1 і 2 розділів VI. Виплата надбавки за особливості проходження служби та XVI. Преміювання Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року № 260, а також інші види додаткового грошового забезпечення, для перерахунку ОСОБА_1 розміру пенсії із 01.02.2020, 01.02.2021, 01.02.2022.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зазначення у довідках від 12.04.2023 року №№ С/6135, С/6136, С/6137 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року та на 01 січня 2022 року надбавки за особливості проходження служби в розмірі 1% та премії у розмірі 10%.
Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 січня 2020 року, на 01 січня 2021 року та на 01 січня 2022 року відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» щодо визначення посадового окладу і окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт, та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, зокрема, з урахуванням надбавки за особливості проходження служби та премії у середніх розмірах, що фактично виплачені за січень 2020 року, за січень 2021 року та за січень 2022 року за відповідною посадою у тому державному органі, звідки ОСОБА_1 звільнився на пенсію, відповідно до абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 45 у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 103.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху у зв`язку з невідповідністю апеляційної скарги вимогам статті 296 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме: не додано документа про сплату судового збору. 
Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 липня 2024 року у справі №380/18314/24 повернуто скаржнику, оскільки не усунуто недоліків апеляційної скарги.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, ІНФОРМАЦІЯ_1 направив до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 380/18314/24.
ІНФОРМАЦІЯ_1 вимоги своєї касаційної скарги мотивує тим, що суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права і, як наслідок, дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення апеляційної скарги.
Згідно з частиною першою статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.
Відповідно до пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Наведеним конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.
Наведені норми свідчать про те, що оскарження судових рішень у касаційному порядку можливе лише у випадках, якщо таке встановлено законом.
Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовчої практики.
Таким чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень з питань повернення заяви позивачеві (заявникові), поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення ухваленого за наслідком касаційного провадження судового рішення для формування єдиної правозастосовної практики.
Аналіз ухвалених у цій справі судових рішень і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку про те, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовчої практики з питань застосування відповідних норм права, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.
Верховний Суд зазначає, що учасник справи як особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинен вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством, для належного виконання процесуальних обов`язків.
Вказаний підхід неодноразово був застосованих Верховним Судом під час оцінки дій учасників справи щодо виконання рішень судів першої та апеляційної інстанції про залишення поданих до суду заяв та скарг без руху, зокрема у постановах від 18 січня 2023 року у справі №160/6211/21, від 04 лютого 2023 року у справі №240/462/22, від 20 квітня 2023 року у справі №440/7433/21.
Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 380/18314/24.
Копію цієї ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                          Т. Г. Стрелець
Судді                                                                                                               С.Г. Стеценко
                                                                                                              Л.В. Тацій