Справа № 450/2291/24                                Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І. 
Провадження № 22-ц/811/2139/24                Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

02 грудня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,
суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,
секретар Іванова О.О.
з участю:представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Луки Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №450/2291/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2  – адвоката Луцюка Олександра Ігоровича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Лука Тарас Миколайович до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання майнових прав на квартиру,-

в с т а н о в и в :

23 травня 2024 року  ОСОБА_1 через свого представника адвоката Луку Тараса Миколайовича звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання майнових прав на квартир.
Одночасно з подачею позовної заяви, було подано заяву про забезпечення позову.
Заява мотивована тим, що відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,4167 га кадастровий номер 4623683300:01:001:0120. 
На вказаній земельній ділянці побудований, однак ще не введений в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок, в якому позивач придбав майнові права на квартиру у відповідності до договору купівлі-продажу майнових прав від 12 грудня 2023 року. 
Позивач повністю виконав умови договору, сплатив за умовами такого грошові кошти, однак житловий будинок на даний час не здано в експлуатацію та квартира не передана у приватну власність позивача. 
З огляду на те, що відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки та має чинний дозвіл на виконання будівельних робіт, останній матиме реальну можливість відчужити квартиру, яка знаходиться на об`єкті незавершеного будівництва. 
Існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_2 зможе вільно розпоряджатись майновими правами на квартиру, яка належать позивачу, оскільки перевірити майнові права у жодних реєстрах не видається за можливе. Додатково зазначив, що відповідач ОСОБА_3 , як уповноважений представник простого товариства, створеного між відповідачами, також має право вчиняти будь-які правочини та укладати договори від імені такого, зокрема, відносно вищезгаданої спірної квартири. Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення по даній справі.
Просив вжити заходи забезпечення позову до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, а саме: 
1) Заборонити ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 ; 
2) Заборонити ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 ; 
3) Заборонити органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_2 .
Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року заяву позивача ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Лука Тарас Миколайович до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання майнових прав на квартиру,- задоволено.
Вжито заходи забезпечення позову до набрання судовим рішенням у даній справі законної сили, а саме:
1) Заборонено ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 ;
2) Заборонено ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 ) у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 ;
3) Заборонено органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_2 .
Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 – адвокат Луцюк О.І.
Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною. При зверненні до суду з заявою, позивачем не долучено жодного доказу, технічного паспорту, проєкту чи інше в підтвердження того, що спірна квартира АДРЕСА_2 . Позивачем не доведено, що ОСОБА_2 вчиняв дії, спрямовані на розпорядження, обтяження, укладення будь – яких правочинів з іншими особами щодо майнових прав на спірну квартиру, в зв`язку з чим забезпечення позову в частині, що стосується ОСОБА_2 є помилковим. Покликання позивача на можливість ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду є припущенням. Позивачем визначено відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в той же час позовні вимоги фактично пред`явлено до ОСОБА_3 . Пред`явлення позову до ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки він не має жодного відношення до спірного договору. В заяві про забезпечення позову зазначено, що ОСОБА_2 чинить перешкоди у доступі до квартири позивача, однак жодних доказів в підтвердження цього не представлено. На будівельному майданчику ведуться будівельні роботи з використанням спецтехніки, допуск на будівельний майданчик сторонніх осіб забороняється.
Просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року :
- в частині накладення заборони ОСОБА_2 у будь-який спосіб розпоряджатись, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_2 ;
-в частині накладення заборони органам, які проводять реєстрацію речових прав на нерухоме майно, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо квартири АДРЕСА_2 .
В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпеченя позову в частині накладення заборони, продубльованих в пунктах 2, 3 прохальної частини апеляційної скарги – відмовити.
В решті ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року просить залишити без змін.
22 липня 2024 року від представника ОСОБА_1 – адвоката Луки Т.М. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін. Зазначає, що оскільки об`єкт будівництва, як майно, відносно якого вжито заходи забезпечення позову, не вилучене та не обмежене у цивільному обороті, за умови реєстрації відповідних суб`єктивних прав на таке, ризик відчуження такого майна є постійним.
       Заслухавши суддю-доповідача, заперечення на апеляційну скаргу представника позивача - адвоката Луки Т.М., перевіривши матеріали цивільної справи, законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.
       Судом встановлено такі обставини. 
        12 грудня 2023 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 укладений договір купівлі-продажу майнових прав.
       Згідно з п.1.2 Договру, сторони домовились, що об`єктом нерухомості , майнові права на який передаються за жданим договром є квартира АДРЕСА_2 . 
       У п.2.2 Договору купівлі-продажу майнових прав визначено, що загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем ОСОБА_3 покупцеві ОСОБА_1 за цим Договором становить 1 174 950,00 грн.., що станом на момент укладення цього Договору відповідно до комерційного курсу обміну валют становить еквівалент 31 332 долари США.
       Відповідно до п.2.3 Договору вартість майнових прав, яка зазначена у п.2.2 цього Договору, покупець сплатив продавцеві у повному обсязі до моменту підписання цього Договору.
       Задовольняючи заяву представника позивача -адвоката Луки Т.М. про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що предметом спору є вимоги позивача, які мають майновий характер, оскільки стосуються майнових прав на квартиру. Крім цього, між сторонами виник спір щодо майнових прав на нерухоме майно, за яке позивачем сплачено кошти та з метою реального та ефективного виконання можливого судового рішення про задоволення позову, забезпечення позову сприятиме попередженню потенційних труднощів у подальшому виконанні рішення суду.
       Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
       Судом встановлено, що 13.10.2021 року між відповідачами по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено Договір простого товариства ( Договір про спільну діяльність), який було посвідчено приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер 1128.
       Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору простого товариства, сторони зобов`язувалися шляхом об`єднання своїх вкладів і зусиль спільно діяти у формі простого товариства без створення юридичної особи з метою будівництва і прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями на земельній ділянці площею 0,4167 га за адресою: АДРЕСА_4 , кадастровий номер земельної ділянки 4623683300:01:001:0120 в порядку, передбаченому законодавством та отримання в особисту приватну власність квартир, приміщень та доходу у вигляді грошових коштів, отриманих в результаті виконання спільних дій, передбачених цим Договором.
       Згідно з розділом 2 Договору простого товариства ( Договору про спільну діяльність), для досягнення мети договору, вклади сторін були розподілені наступним чином:
- ОСОБА_2 як вклад у спільну діяльність вносить право користування земельною ділянкою площею 0,4167 га, яка розташована у с.Зубра Пустомитівського району (на даний час Львівського району) Львівської області кадастровий номер 4623683300:01:001:0120, цільове призначення земельної ділянки 02.04-для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.
- ОСОБА_3 як вклад у спільну діяльність вносить грошові кошти необхідні для будівництва будинку та здачі його в експлуатацію, професійні знання та вміння у галузі будівництва.
       Відповідно до п.2.4 Договору простого товариства, визначення розміру частки права спільної часткової власності сторін на майно, грошові кошти, отримані в результаті спільної діяльності та розподіл отриманого в результаті спільної діяльності майна ( квартир, нежитлових приміщень, грошових коштів) здійснюється сторонами відповідно до Додатку №1 цього Договору.
       Згідно з п.4.1 Договору простого товариства, ведення спільних справ за цим Договором за спільною згодою Учасників товариства, що засвідчується їх підписами на цьому Договорі, доручається Уповноваженій особі- Січкарю В.М.
       Відповідно до п.4.2 Договору простого товариства, уповноважена особа діє на підставі цього Договору. Уповноважена особа є повноважним представником Учасників товариства та здійснює керівництво всією спільною діяльністю в межах наданих йому повноважень для досягнення поставленої цим Договором мети.
       У пункті 4.3.2 Договору простого товариства зазначено, що уповноважена особа, зокрема, має право вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, необхідні для досягнення мети, передбаченої п.1.1 цього Договору.
       Отже, з метою залучення грошових коштів задля досягнення мети Договору про спільну діяльність, в межах реалізації повноважень Уповноваженої особи, 12 грудня 2023 року ОСОБА_3 (продавець) було укладено з ОСОБА_1 ( покупець) Договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру.
       Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору купівлі-продажу майнових прав, продавець продає, а покупець купує майнові права на об`єкт нерухомості у порядку та на умовах, передбачених цим Договором та у відповідності до норм Цивільного кодексу України, що визначають загальні положення про купівлю-продаж.
       Згідно з п.1.2 Договору купівлі-продажу майнових прав, сторони домовились, що об`єктом нерухомості, майнові права на який передаються за даним Договором, є квартира АДРЕСА_5 .
       За змістом п.2.2 Договору купівлі-продажу майнових прав, загальна вартість майнових прав, що передаються продавцем покупцеві за даним Договором складає 1 174 950,55 грн., що станом на момент укладення цього Договору відповідно до комерційного курсу обміну валют становить еквівалент 31 332 долари США.
       Згідно п.2.3 Договору купівлі-продажу, загальну вартість майнових прав, яка зазначена у п.2.2 цього Договору, покупець сплатив продавцеві у повному обсязі до моменту підписання цього Договору.
       Станом на січень 2024 року багатоквартирний будинок був збудований та готовий до здачі в експлуатацію, проте, до цього часу не зданий в експлуатацію, придбані майнові права на квартиру реалізовані, однак, передача квартири позивачу не відбулась та право власності на таку позивач не отримав, хоча до 27.12.2023 року він мав безперешкодний доступ до квартири.
       Після 27.12.2023 року відповідач ОСОБА_2 замінив замки у вхідних дверях до під`їзду, де знаходиться квартира, встановив огорожу навколо будинку та не допускає до користування спірною квартирою.
       Звернувшись з позовом, позивач зазначає, що позбавлення його права на квартиру, яка йому належить згідно проектної документації та яка при укладенні Договору купівлі-продажу майнових прав була визначена сторонами під № 22, зумовлено непорозуміннями та судовими спорами між учасниками простого товариства, тобто відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
       Встановлено, що у Пустомитівському районному суді Львівської області перебуває цивільна справа № 450/123/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з участю третіх осіб(які придбали майнові права у будинку), про визнання недійсним п.5.2 Договору простого товариства ( про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер № 1128; визнання недійсним Додатку №1 до Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128; визнання за ОСОБА_3 вкладу учасника Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128 у розмірі 99/100 від загального розміру вкладів учасників простого товариства, визнання за ОСОБА_3 частки в праві спільної часткової власності у розмірі 99/100 на майно створене ( отримане) в результаті виконання Договору простого товариства ( про спільну діяльність) від 13.10.2021 посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128.
       Враховуючи те, що між учасниками простого товариства (про спільну діяльність), а саме: відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , мають місце спори з приводу визнання часток у багатоквартирному будинку, де позивач купив майнові права на квартиру, за які вніс кошти в розмірі 1 174 950,00грн., суд першої інстанції підставно застосував заходи забезпечення позову до ухвалення рішення суду у зазначеній справі та набрання таким законної сили.
       Згідно ч.1,2 ст.149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
       Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.
       Види забезпечення позову визначені ч.1ст.150 ЦПК України.
       Необхідність застосування заходів забезпечення виникає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову.
       У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
       Враховуючи обставини, які склалися, зокрема те, що між сторонами у справі виник спір щодо невизнання відповідачами майнових прав позивача на квартиру, заборона вчинення дій щодо розпорядження, обтяження, укладення будь-яких правочинів відносно майнових прав на квартиру, що знаходиться в об`єкті незавершенного будівництва, не дозволить ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вільно розпоряджатися такими майновими правами до вирішення цього спору у суді, що не призведе до утруднення чи неможливості виконання рішення суду, якщо воно буде ухвалене на користь позивача .
       Забезпечуючи позов, суд першої інстанції дотримався принципу співмірності із заявленими позовними вимогами. 
       Суд апеляційної інстанції зазначає, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та зберігають юридичну силу до вступу ухваленого по суті спору судового рішення в закону силу.
       Доводи апеляційної скарги представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Луцюка О.О. про те, що до ОСОБА_2 не пред`явлено позовних вимог стосуються вирішення спору по суті , та не можуть бути предметом перевірки під час перегляду ухвали про забезпечення позову, оскільки застосовуючи заходи забезпечення позову, суд має лише персвідчитися чи існує між сторонами спір, однак обгрунтованість позову буде предметом перевірки під час розгляду справи по суті.
       Аналогічні правові висновки наведено у постановах Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 914/970/18, від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20.
       З огляду на викладене, доводи у цій частині апеляційної скарги не мають правового значення для перевірки законності та обгрунтованості ухвали про забезпечення позову.
       Із позовної заяви вбачається, що позивач звернувся з позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання майнових прав на квартиру. З доводів позовної заяви встановлено, що саме відповідач ОСОБА_2 припинив позивачу доступ до квартири шляхом заміни замків та встановлення огорожі. 
       Отже, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про наявність між сторонами спору майнового характеру та відповідно наявність підстав для забезпечення позову. 
       Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 657/1211/19 умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обгрунтоване припущення, що майно ( в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись у кількості або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.
       Зважаючи на те, що майнові права на квартиру за позивачем не зареєстровані, однак такий повністю оплатив суму визначену у договорі, відповідачі не позбавлені можливості повторно розпорядитися такими правами, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність забезпечення позову. 
       Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування оскаржуваного рішення.
       Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процессуального права (ст.375 ЦПК).
Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції 
п о с т а н о в и в:
                                                                                                                                                         
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 – адвоката Луцюка Олександра Ігоровича залишити без задволення.
Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 31 травня 2024 року залишити без змін. 
       Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.
       Повний текст постанови складено 12 грудня 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк