ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/13951/22                                                  Суддя (судді) першої інстанції: Щавінський В.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2024 року                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого - судді                    Штульман І.В.
суддів:                                        Вівдиченко Т.Р.,
Заїки М.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кривоозерський олійний завод органік" до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії, -
ВСТАНОВИВ :

29 серпня 2022 року Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Кривоозерський олійний завод органік" (далі - позивач) звернулося в Окружний адміністративний суд міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби (далі - ГУ ДПС) у м. Києві (далі - відповідач-1), ДПС України (далі - відповідач-2), про:
- визнання протиправнимм та скасування рішеннь Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) ГУ ДПС у м. Києві або відмову в такій реєстрації від 06 липня    2022 року №№7010954/40504062, 7010955/40504062, 7010957/40504062, 7010956/40504062, 7010952/40504062, 7010953/40504062, 7010951/40504062, 7010949/40504062, 7010950/40504062;;
- зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні: від 04 січня 2022 року №1, від 06 січня 2022 року №2, від 08 січня 2022 року №3, від 09 січня 2022 року №4, від 22 січня 2022 року №15 та від 23 січня 2022 року №16, від 24 січня 2022 року №18, від 25 січня 2022 року №19, від 26 січня 2022 року №20 датою їх фактичного надходження.
Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Відповідно до Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду"                від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва; утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві; визначено територіальну юрисдикцію Київського міського окружного адміністративного суду, яка поширюється на місто Київ.
Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" від 13 грудня 2022 року №2825-ІХ встановлено, що з дня набрання чинності цим Законом: до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом
На виконання вимог зазначених приписів, Окружним адміністративним судом міста Києва справу №640/13951/22 скеровано за належністю до Київського окружного адміністративного суду.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено Щавінського В.Р.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18 січня 2024 року прийнято адміністративну справу №640/13951/22 до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Щавінського В.Р. та вирішено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року адміністративний позов ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 06 липня 2022 року №7010954/40504062. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 06 липня 2022 року №7010955/40504062. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 06 липня 2022 року №7010957/40504062. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 06 липня 2022 року №7010956/40504062. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 06 липня 2022 року №7010952/40504062. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 06 липня 2022 року №7010953/40504062. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 06 липня 2022 року №7010951/40504062. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 06 липня 2022 року №7010949/40504062. Визнано протиправним та скасовано рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС у м. Києві про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН від 06 липня 2022 року №7010950/40504062. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" податкову накладну від 04 січня 2022 року №1, датою її подання на реєстрацію. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" податкову накладну від 06 січня 2022 року №2, датою її подання на реєстрацію. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" податкову накладну від 08 січня 2022 року №3, датою її подання на реєстрацію. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" податкову накладну від 09 січня    2022 року №4, датою її подання на реєстрацію. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" податкову накладну              від 22 січня 2022 року №15, датою її подання на реєстрацію. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" податкову накладну від 23 січня 2022 року №16, датою її подання на реєстрацію. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" податкову накладну від 24 січня 2022 року №18, датою її подання на реєстрацію. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" податкову накладну від 25 січня 2022 року №19, датою її подання на реєстрацію. Зобов`язано ДПС України зареєструвати в ЄРПН складену ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" податкову накладну від 26 січня 2022 року №20, датою її подання на реєстрацію. Стягнуто на користь ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" судовий збір у сумі 22329,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУ ДПС у м. Києві. Стягнуто на користь ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" (код ЄДРПОУ 40504062) судові витрати на правничу допомогу в розмірі 20022,00 гривень за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - ГУ ДПС у м. Києві.
Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючий орган безпідставно застосував до ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" процедуру зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, передбачену Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165, за відсутності об`єктивних ознак неможливості здійснення позивачем операцій з постачання товарів (послуг) та ймовірності уникнення вказаним Товариством виконання свого податкового обов`язку. Зупинивши реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не довів відповідність відображених у них господарських операцій критеріям ризиковості здійснення операцій та не вказав на необхідний перелік документів на підтвердження правомірності формування та подання податкових накладних, які позивач мав надати на пропозицію контролюючого органу.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ГУ ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відмова у реєстрації податкових накладних є правомірною.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України   суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
За змістом частини першої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
За приписами частини другої статті 309 Кодексу адміністративного судочинства України виняткових випадках апеляційний суд за клопотанням сторони та з урахуванням особливостей розгляду справи може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє ухвалу.
Згідно з частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі.
Пунктом 1 статті 6, ратифікованої Законом України №475/97-ВР від 17 липня            1997 року, Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплено право вирішення спірного питання упродовж розумного строку. 
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду з метою забезпечення повного та всебічного розгляду справи, а також прийняття законного та обґрунтованого рішення з дотриманням процесуальних прав усіх учасників судового процесу, дійшла висновку про наявність підстав для продовження строку розгляду апеляційної скарги на розумний строк - до 12 грудня 2024 року.
З огляду на викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, мотивуючи це слідуючим.
З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що основним видом діяльності ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" за кодом КВЕД є 10.41 виробництво олії та тваринних жирів.
Між ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" та ТОВ "Дельта Вілмар Україна"  укладено договір поставки №500008784 від 09 грудня 2021 року (далі - Договір поставки) за умовами якого позивачем здійснювалось постачання макухи соняшникової.
Виконання Договорів поставки підтверджується видатковими накладними: №3           від 04 січня 2022 року, №10 від 06 січня 2022 року, №11 від 08 січня 2022 року, №12            від 09 січня 2022 року, №20 від 22 січня 2022 року, №21 від 23 січня 2022 року, №23            від 24 січня 2022 року, №24 від 25 січня 2022 року, №28 від 26 січня 2022 року.
Судом першої інстанції встановлено, і це є правильним, що макуха соняшникова, яка постачалась на адресу ТОВ "Дельта Вілмар Україна", отримана останнім в межах виконання Договору на переробку давальницькою сировини від 31 грудня 2020 року №31/12/20-П (далі - Договір переробки) укладеного з ТОВ "Кривоозерський комбікормовий завод".
Виконання Договору переробки підтверджується актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №KKZ232 від 31 грудня 2021 року та №KKZ75 від 31 січня 2022 року.
Факт перевезення макухи соняшникової до визначеного умовами Договорів поставок місця поставки підтверджується товаро-транспортними накладними №№30025453                від 03 січня 2022 року, №30025460 від 05 січня 2022 року, №30025461 від 08 січня 2022 року, №30025462 від 08 січня 2022 року, №30025500 від 22 січня 2022 року, №30025501                від 22 січня 2022 року, №30025502 від 22 січня 2022 року, №30025503 від 22 січня 2022 року, №30025504 від 22 січня 2022 року, №30025505 від 23 січня 2022 року, №30025506                від 23 січня 2022 року, №30025507 від 24 січня 2022 року, №30025508 від 24 січня 2022 року, №30025509 від 24 січня 2022 року, №30025510 від 24 січня 2022 року, №30025511                від 25 січня 2022 року, №30025512 від 25 січня 2022 року, №30025513 від 25 січня 2022 року.
Оплата по Договорам поставок та Договору переробки підтверджується банківськими виписками та платіжними дорученнями, які наявні в матеріалах справи.
Зокрема, із матеріалів справи вбачається, що оплата за товар здійснена лише частково (без податку на додану вартість (далі -ПДВ)), оскільки за умовами Договорів поставок повна оплата здійснюється лише після реєстрації податкових накладних щодо поставленого товару.
Відповідно до приписів пункту 201.10. статті 201 Податкового кодексу (далі - ПК) України ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" складено податкові накладні             від 04 січня 2022 року №1, від 06 січня 2022 року №2, від 08 січня 2022 року №3, від 09 січня 2022 року №4, від 22 січня 2022 року №15, від 23 січня 2022 року №16, від 24 січня 2022 року №18, від 25 січня 2022 року №19, від 26 січня 2022 року №20, які направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Надалі, позивачем отримано квитанції, щодо зазначених податкових накладних, у яких вказано, що відповідно до пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкових накладних зупинена, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації податкові накладні в ЄРПН, відповідає пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначених в податкових накладних для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН.
ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" направлені повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних, реєстрацію яких зупинено, про підтвердження здійснення господарських операцій, в тому числі і щодо джерела походження олії та макухи соняшникової.
За результатом розгляду наданих позивачем пояснень та документів комісією ГУ ДПС у м. Києві з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН прийняті рішення від 06 липня 2022 року №№7010954/40504062, 7010955/40504062, 7010957/40504062, 7010956/40504062, 7010952/40504062, 7010953/40504062, 7010951/40504062, 7010949/40504062, 7010950/40504062, якими у реєстрації податкових накладних від 04 січня 2022 року №1, від 06 січня 2022 року №2, від 08 січня 2022 року №3, від 09 січня 2022 року №4, від 22 січня 2022 року №15, від 23 січня 2022 року №16,              від 24 січня 2022 року №18, від 25 січня 2022 року №19, від 26 січня 2022 року №20 відмовлено.
В якості підстави для прийняття оспорюваних рішень Комісією ГУ ДПС у м. Києві зазначено про ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних; документів щодо підтвердження відповідності продуктів (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Вважаючи оспорювані рішення відповідача-1 протиправними та такими, що підлягають скасуванню, ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" звернулося до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, ПК України, Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України                від 11 грудня 2019 року №1165 (далі - Порядок №1165) та Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України           від 12 грудня 2019 року №520 (далі - Порядок №520).
Положеннями пункту 201.1 статті 201 ПК України передбачено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до ЄРПН є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня (абзац п`ятий пункту 201.10 статті 201 ПК України).
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Згідно пункту 201.16 статті 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Положеннями Порядку №1165 визначено механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів.
Відповідно до пункту 2 Порядку №1165 автоматизований моніторинг відповідності податкової накладної/розрахунку коригування критеріям оцінки ступеня ризиків - сукупність заходів та методів, що застосовуються контролюючим органом для виявлення ознак наявності ризиків порушення норм податкового законодавства за результатами проведення автоматизованого аналізу наявної в інформаційних системах контролюючих органів податкової інформації.
Згідно з абзацом першим пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Пунктом 8 Критеріїв ризиковості платника податку на додану вартість, які є додатком 1 до Порядку №1165, перебачено, що у контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з пунктом 6 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Відповідно до пунктів 10-11 Порядку №1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації. У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерством фінансів України від 12 грудня 2019 року №520.
Відповідно до пункту 5 Порядку №520 перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
У свою чергу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що у надісланих позивачу ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних не було зазначено вичерпного переліку документів, необхідних для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.
Як вже зазначалося, контролюючим органом прийнято оспорювані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Відповідно до пункту 11 Порядку №520 Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН у разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
У постанові Верховного Суду від 18 грудня 2019 року в справі №560/435/19         (ЄДРСР 86504198) зазначено, що конкретний перелік документів може залежати, зокрема від змісту операції з постачання, суб`єктного складу її учасників, їх податкової поведінки.
У постанові Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі №826/9457/18 (ЄДРСР 85803891) зазначено, що надаючи правову оцінку прийнятим податковим органом рішенням, суди також повинні з`ясувати чи містять вони конкретну інформацію щодо причин та підстав для їх прийняття із зазначенням того, яких саме документів не надано та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних, як того вимагає форма рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, визначена постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних" від 21 лютого 2018 року №117 (додаток 2 до Порядку).
З матеріалів справи вбачається, і це вірно встановлено судом першої інстанції, що оспорювані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних не містять вичерпного переліку документів, які необхідно подати платнику податків, тобто позивачу                     ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік", а рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: «ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних».
Разом з тим, недотримання принципу правової визначеності під час зупинення реєстрації податкових накладних призвело до необізнаності платника податків щодо вичерпного переліку необхідних документів, які він повинен був надати контролюючому органу, внаслідок чого позивач ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" не зміг належним чином виконати свої обов`язки щодо реєстрації податкових накладних. Не зазначення конкретного необхідного переліку документів, що має подати                            ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік", фактично призвело до створення штучних передумов для невиконання позивачем вимоги про надання необхідних документів, перелік яких по суті залишався для нього невідомим, що у свою чергу призвело до створення штучних передумов для прийняття оспорюваних рішень.
У підпункт 3 пункту 11 Порядку №1165 прямо передбачено, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації.
Зупинення реєстрації податкових накладних без переліку документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної не надало позивачу можливості надати достатній обсяг підтверджуючих документів.
Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.
Застосування податковим органом загального посилання на пункт 8 Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.
Аналогічна правова позиція вже неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 травня 2019 року по справі №0940/1240/18, від 10 квітня 2020 року по справі №819/330/18, від 18 червня 2020 року по справі №824/245/19-а.
Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог чинного законодавства позивачем було направлено відповідачу-1 поясненнями щодо здійснення господарських операцій з копіями первинної документації, однак ГУ ДПС у м. Києві прийнято невмотивовані рішення про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН.
Аналогічна правова позиція висловлювалася Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21 травня 2020 року у справі №560/391/19, постанові від 03 листопада 2021 року у справі №360/2460/20 та від 20 січня 2022 року у справі №140/4162/21, від 21 березня 2024 року у справі №400/3927/22, від 14 грудня 2022 року у справі №560/11825/21, від 21 березня           2024 року у справі №400/3927/22, від 11 квітня 2024 року у справі №500/4244/22.
З урахуванням наведеного, судова колегія Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що за відсутності належного мотивування контролюючим органом рішення про відмову у реєстрації податкових накладних з підстав наявності сумнівів у оформленні первинної документації, такі рішення не узгоджуються з вимогами наведених вище нормативно-правових актів, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
Щодо вимоги про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкові накладні позивача в ЄРПН датою їх фактичного подання, колегія суддів вважає, що зазначена вимога є похідною та підлягає задоволенню, а обраний судом першої інстанції такий спосіб відновлення порушених прав позивача є ефективним.
Приписами пункту 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року №1246, передбачено, що у разі внесення відомостей до Реєстру на підставі рішення суду, яке набрало законної сили, здійснюється з дотриманням вимог цього Порядку. При цьому, вимоги абзацу десятого пункту 12 цього Порядку не застосовуються до податкової накладної та/або розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в установленому порядку. Датою внесення відомостей до Реєстру вважається день, зазначений в рішенні суду, або день набрання законної сили таким рішенням.
В даному випадку, задоволення позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.
У разі порушення строку реєстрації застосовуються штрафні санкції, передбачені статтею 120-1 ПК України, а згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України відсутність факту реєстрації платником податку - продавцем товарів/послуг податкових накладних в ЄРПН не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість (далі - ПДВ) до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми ПДВ, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період. Також, у разі порушення продавцем/покупцем граничних строків реєстрації в ЄРПН податкової накладної та/або розрахунку коригування, покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний період заяву із скаргою на такого продавця/покупця.
Відповідно до пунктів 4, 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Колегією суддів Шостого апеляційного адміністративного суду враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.
Посилання апелянта на судову практику Верховного Суду за 2018 - 2019 роки та постанови судів апеляційної інстанції, колегія суддів визнає необґрунтованими, оскільки судом застосована саме остання практика Верховного Суду, у розумінні частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо витрат на правничу допомогу колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду зазначає слідуюче.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункту 268).
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року №5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1                   Закону №5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону №5076-VI).
Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим, чинне адміністративне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.
Відповідно до пункту 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС) України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (частина перша статті 134 КАС України).
Згідно частини другої статті 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (пункт 1 частини третьої статті 134 КАС України).
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частини четвертої статті 134 КАС України).
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.
Як вбачається з матеріалів справи, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що 09 вересня 2020 року між ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік" (Довіритель) та Адвокатським об`єднанням "КМ Партнери" (Об`єднання) укладено договір про надання правової допомоги №11-1/41-1-2020, за умовами якого Об`єднання зобов`язався за запитом Довірителя та/або його посадових (службових) осіб надавати йому послуги з правової (правничої) допомоги.
Відповідно до пунктів 5.1 та 5.2 Договору Довіритель оплачує послуги Об`єднання, оформлені відповідно до пункту 5.2 або, альтернативно, до пункту 5.5 цього Договору, за фактом їх надання, якщо сторони не домовляються по окремим роботам про часткову або повну попередню оплату. Для оплати наданих послуг Об`єднання надсилає довірителю рахунок-фактури і Акт приймання-передачі послуг.
Відповідно до наданого представником позивача ТОВ "Кривоозерський олійний завод органік"  акту про надання послуг, Об`єднанням надана Довірителю наступна послуга: підготовка адміністративного позову про визнання протиправними та скасування рішень     ГУ ДПС у м. Києві та зобов`язання ДПС України зареєструвати у ЄРПН податкові накладні, що в себе включає - визначення та збір необхідних документів для долучення до адміністративного позову; підготовка додатків до адміністративного позову, включно їх завірення перед направленням до суду, виготовлення копії для відповідачів (кількість витраченого часу - 4 години 42 хвилини - ставка за годину роботи 4260,00 грн - загальна вартість 20022,00 грн).
Позивачем на підтвердження заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 20022,00 грн додано копії договору про надання правової допомоги     №11-1/41-1/2020 від 09 вересня 2020 року та додаткової угоди від 01 серпня 2022 року до Договору; акту про надання послуг від 04 січня 2024 року; рахунка-фактури №3 від 04 січня 2024 року, платіжної інструкції №18954 від 09 січня 2024 року; банківська виписка                за 09 січня 2024 року; копія свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката Куліди А.А.; витяг з Єдиного реєстру адвокатів України на ім`я Куліди А.А.; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АІ №1545337.
Представник відповідача-1 заперечує про розподіл судових витрат, у якому зазначає про неспівмірність понесених позивачем витрат на правову (правничу) допомогу зі складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами) та ціною позову.
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що судом першої інстанції під час прийняття рішення було правильно враховано розмір заявлених позивачем до стягнення витрат на оплату послуг адвоката, який в даному випадку є співмірним із складністю справи та виконаними адвокатом роботами (наданими послугами).
Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві -  залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 23 травня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                            І.В. Штульман

Судді:                                                                                Т.Р. Вівдиченко

                                                                                          М.М. Заїка