ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2024 р.	Справа № 545/2477/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,
Суддів: Калиновського В.А. ,  Мінаєвої О.М. ,
за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.
          розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 27.08.2024, головуючий суддя І інстанції: Савченко А.Г., вул. Навроцького, 5, м. Полтава, Полтавська, 36002, повний текст складено 27.08.24 року по справі № 545/2477/24
          за позовом        ОСОБА_1  
          до       Департаменту патрульної поліції               
          про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача Лисенко С.С., в інтересах ОСОБА_2 , звернулася до Полтавського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови серії БАД № 533007 від 27.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП та закриття провадження у справі.
В обґрунтування позову, вказала, що постановою БУПП в Полтавській області РПП лейтенанта поліції Олефіренко О.С., ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за ч. 2 с. 126 та ч. 6 ст. 126 КУпАП за те, що керував транспортним засобом МV Fgusta 910 Burale, який належить АМС м. Полтава 27.05.2024 о 21 год. 24 хв. в м. Полтава, вул. Набережна, 5 не маючи права керувати таким тз, а також керував тз , який був незареєстрований в установленому законом порядку в уповноваженому органі МВС , чим порушив пп.2.9 ПДР України, об`єднано згідно ст. 36 КУпАП. Представник позивача зазначає, що ОСОБА_1 є молодшим сержантом на посаді головного сержанта взводу охорони управління частини НОМЕР_1 . В його підпорядкуванні є підлеглі особи. 27.05.2024 року ним було виявлено, що старший солдат ОСОБА_3 покинув розташування військової частини (пішов в СЗЧ), у зв`язку з цим було організовано пошуки з прикладанням усіх зусиль, для цього було залучено , в тому числі цивільну особу ОСОБА_4 , який приїхав на пошуки на мотоциклі. Надалі у тз виявилися несправності і останній направився за авто, а ОСОБА_1 вів мотоцикл в руках та його зупинили працівники поліції і склали протокол. Представник позивача зазначає, що не погоджується із рішенням лейтенанта поліції, ОСОБА_1 вважає невинним , а постанову БАД № 533007 від 27.05.2024 року необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин. Представник позивача вказує, що протокол складено з порушенням норм КУпАП , складений нерозбірливим почерком, погано читаємий, є виправлення ручкою, позивачу не в повному обсязі роз`яснено його права та обов`язки. Крім того, відповідачем було проігноровано пояснення позивача про ситуацію, що склалася, не взято до уваги пояснення свідка.
Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 24.06.2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - передано на розгляд за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтава.
Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 27.08.2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 533007 від 27 травня 2024 р. про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, та закриття провадження по справі – відмовлено.
Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.
Так, представник позивача в апеляційній скарзі зазначає, що ОСОБА_1 є сержантом на посаді головного сержанта взводу охорони управління частини НОМЕР_1 та в його підпорядкуванні є підлеглі особи. 27.05.2024 р. ним було виявлено, що військовий, а саме старший солдат ОСОБА_3 покинув розташування військової частини, у зв`язку з чим було організовано пошуки. Для організації пошуків було залучено людей, а також допомагав Пов ’ ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який приїхав на допомогу у пошуках на т.з. МV Fgusta 910 Burale, надалі у т.з. виявилися несправності і останній направився за іншим т.з.(авто) для реалізації подальших пошуків, так як живе неподалік, а позивач вів в руках МV Fgusta 910 Burale. Надалі до нього під`їхали працівники поліції та склали постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП та ч.б ст. 121 КУпАП. Однак працівники поліції замість того, щоб допомогти та посприяти пошуку, не розібравшись в ситуації склали вищевказану постанову.
Відповідач скориставшись своїм правом надав до Другого апеляційного адміністративного суду відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначає, що під час спілкування із поліцейським особу позивача було встановлено по базі «Інформаційний портал Національної поліції». В подальшому було з`ясовано, що гр. ОСОБА_1 має посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 06.05.2010року ВРЕРДАІ в Полтавській області, з відкритою категорією В.
Проте, на відео зафіксовано, що позивач керував мотоциклом. Під час перевірки документів встановлено, що останній не має посвідчення водія категооії В, та крім того, транспортний засіб не зареєстрований в уповноваженому органі МВС України. 
На переконання представника відповідача, відеоматеріали в своїй сукупності та послідовності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.9 , п.п. «а» п. 2.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.б ст.121, ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Позивач надав до Другого апеляційного адміністративного суду заяву, в якій підтримує свою апеляційну скаргу, просить її задовольнити та провести апеляційний розгляд справи без його участі.
Представник відповідача, не прибув, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлений належним чином, у відзиві на апеляційну скаргу просив здійснювати розгляд справи без його участі.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що 24 травня 2024 року о 22 год. 47 хв. інспектором роти 2, взводу 1 БУПП в Полтавській обл. ДПП лейтенант поліції Олефіренко О.С. складено постанову про те, що 27.05.2024 року о 21 год. 24 хв. в м. Полтава, по вул. Набережна, 15, ОСОБА_1 керував транспортним засобом МV Аgusta 910 Burale, реєстраційний номер НОМЕР_3 не маючи права керувати таким тз, а також тз який був не зареєстрований в установленому законом порядку в уповноваженому органі МВС, чим порушив п.п. 2.9в) ПДР України, ст. 15 ЗУ “Про дорожній рух”, п.п. 2.12 ПДР України, постанову КМУ № 340 (а.с.8).
Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, об`єднано згідно ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.
З інформації наданої регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях Головного сервісного центру ТСЦ МВС № 5341 30.07.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_4 , дата видачі 06.05.2010, відкрита категорія “В” (а.с.52-53).
З інформації наданої регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях Головного сервісного центру ТСЦ МВС № 5341 24.07.2024 р. вбачається, що згідно даних ЄДРТЗ транспортний засіб МV Аgusta 910 Burale, VIN НОМЕР_3 не зареєстровано в уповноваженому органі МВС (а.с.55).
З копії технічного паспорту № 96 на транспортний засіб МV Аgusta 910 Burale, шасі (рама) НОМЕР_3 власником є АМС м. Полтава (а.с.56).
Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121, ч.2 ст. 126 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАД №533007 від 27.05.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.2 ст. 126КУпАП. На підставі вищевикладеного рішення суб`єкта владних повноважень слід залишити без змін, а позовну заяву без задоволення.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позову з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.7 КУпАП - ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.
Згідно з ст.9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, вчинених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.
Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: в тому числі передбачені ч. 6 ст. 121, ч. 2 ст.126 КУпАП.
З матеріалів справи вбачається, що 24 травня 2024 року о 22 год. 47 хв. інспектором роти 2, взводу 1 БУПП в Полтавській обл. ДПП лейтенант поліції Олефіренко О.С. складено постанову про те, що 27.05.2024 року о 21 год. 24 хв. в м. Полтава, по вул. Набережна, 15, ОСОБА_1 керував транспортним засобом МV Аgusta 910 Burale, реєстраційний номер НОМЕР_3 не маючи права керувати таким тз, а також тз який був не зареєстрований в установленому законом порядку в уповноваженому органі МВС, чим порушив п.п. 2.9в) ПДР України , ст. 15 ЗУ “Про дорожній рух”, п.п. 2.12 ПДР України , постанову КМУ № 340 (а.с.8).
Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126, ч. 6 ст. 121 КУпАП, об`єднано згідно ст. 36 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.
З інформації наданої регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях Головного сервісного центру ТСЦ МВС № 5341 30.07.2024 р. вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видавалось посвідчення водія серії НОМЕР_4 , дата видачі 06.05.2010, відкрита категорія “В” (а.с.52-53).
З інформації наданої регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях Головного сервісного центру ТСЦ МВС № 5341 24.07.2024 р. вбачається, що згідно даних ЄДРТЗ транспортний засіб МV Аgusta 910 Burale, VIN НОМЕР_3 не зареєстровано в уповноваженому органі МВС (а.с.55).
З копії технічного паспорту № 96 на транспортний засіб МV Аgusta 910 Burale, шасі (рама) НОМЕР_3 власником є АМС м. Полтава (а.с.56).
Відповідно до п.1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
Відповідно до п.п. “а” п. 2.1 Правил дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Згідно п.п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС.
Згідно ч. 6 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення: керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Частиною 1 ст. 126 КУпАП Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальний формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.
Стаття 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.
Згідно ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Відповідно до пп. 9 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 40 вказаного закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
З доданої до відзиву відеофіксації з автомобільного відеореєстратора та відео з нагрудної камери інспектора вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом МV Аgusta 910 Burale та був зупинений працівником поліції та під час перевірки документів встановлено, що останній не має посвідчення водія категорії В, а транспортний засіб не зареєстрований в уповноваженому органі МВС України. З відеозапису вбачається, що інспектором роз`яснено права ОСОБА_1 .
Відповідно до п.2 розділу 4 інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 р. №1395, зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.
Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача. Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.
Правилами Дорожнього Руху (ПДР) України відповідно до Закону України “Про дорожній рух” встановлюється єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, колегія суддів виходить із того, що статтею 14 Закону України “Про дорожній рух” передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, ПДР та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Позивачем не спростовано належними та достатніми доказами обставини викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності у його діях складу правопорушення.
Колегія суддів вважає, що відеоматеріали в своїй сукупності та послідовності підтверджують факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п.п. 2.9 , п.п. “а” п. 2.1 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ч.6 ст.121 , ч. 2 ст. 126 КУпАП.
Також відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського зафіксовано, що позивачу після зупинки роз`яснено причину зупинки та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення. Згідно ст. 278, 279, 280 КУпАП позивачу повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Після чого поліцейськими позивачу було роз`яснено його права, передбачені ст. 268 КУпАП, ст.63 Конституції, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП, що підтверджується відеозаписом. Після ознайомлення з положеннями вищезазначених статей, позивач жодних клопотань не заявляв. Після складення постанови про накладення адміністративного стягнення позивачу вручено його копію.
Отже, інспектор роти 2, взводу 1 БУПП в Полтавській обл. ДПП лейтенант поліції Олефіренко О.С. виносячи постанову у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.6 ст.121, ч.2 ст.126 КУпАП, діяв в межах, наданих йому законом повноважень. При розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови інспектором дотримано вимог ст. 245, 279, 280, 285 КУпАП. Проведено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, з`ясовано всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Постанова винесена на місці у присутності позивача з дотриманням норм ст. 283, 251, 252 КУпАП. Зміст постанови відповідає вимогам ст. 283, 284 КУпАП, зокрема містить посилання на відеореєстратор поліцейського, фрагменти відеозаписів з яких долучені до матеріалів справи.
За положеннями частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.121, ч.2 ст. 126 КУпАП, а тому відсутні підстави для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, серії БАД №533007 від 27.05.2024 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст.121, ч.2 ст. 126КУпАП.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Як вбачається з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Колегія суддів вважає, що  рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 27.08.2024 року по справі № 545/2477/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.  
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.
Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 27.08.2024 по справі № 545/2477/24  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя 	(підпис)	З.О. Кононенко	
Судді	(підпис)  (підпис) 	В.А. Калиновський    О.М. Мінаєва   	
Повний текст постанови складено  01.10.2024 року