УХВАЛА
07 листопада 2024 року                                                 
м. Київ
справа № 729/685/21
провадження № 61-13381ск24
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Сакари Н. Ю. (суддя-доповідач), Білоконь О. В., Осіяна О. М., 
розглянув касаційну скаргу  ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Київський метрополітен» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, скасування доган та наказів про позбавлення та зняття премій, стягнення коштів за час вимушеного простою, стягнення коштів за вислугу років, виплату незаконно утриманих премій, донарахування відпускних,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила:
Стягнути з Комунального підприємства «Київський метрополітен» (далі - КП «Київський метрополітен»)оплату праці за час вимушеного простою в сумі 12 246,74 грн;
стягнути з відповідача недоплачену оплату часу відпусток за червень і листопад 2020 року в сумі 1 285,74 грн;
скасувати догани, оголошені наказами від 07 квітня 2021 року № 3-к/к, від 23 квітня 2021 року № 5-к/к та від 27 серпня 2020 року № 418 к/к в частині позбавлення премії за серпень та грудень 2020 року, лютий, березень, квітень 2021 року;
стягнути незаконно утримані премії за серпень, грудень 2020 року, лютий, березень, квітень 2021 року у загальній сумі 6 026,80 грн;
стягнути незаконно утриману у квітні 2021 року винагороду за вислугу років в сумі 604,10 грн;
поновити на роботі на посаді контролера автоматичних пропускних пунктів метрополітену дистанції збору та обліку виручки № 2, скасувавши наказ від 09 червня 2021 року № 1228- к/к;
стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 09 червня 2021 року до дня поновлення на роботі, який станом на 17 листопада 2021 рік становить 68 644,23 грн.
Рішенням Бобровицького районного суду Чернігівської області від 05 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
Постановою Чернігівського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення місцевого суду скасовано, позов задоволено частково.
Стягнено з КП «Київський метрополітен» на користь ОСОБА_1 :
оплату часу простою в сумі 12 653,93 грн;
1 244,24 грн недоплаченої оплати щорічної відпустки за червень та листопад 2020 року;
417,30 грн премії за основні результати роботи за серпень 2020 року, визнавши незаконним абзац 2 підпункту 5.21 пункту 5 наказу КП «Київський метрополітен» від 27 серпня 2020 року № 418 к/к «Про преміювання працівників служби за липень 2020 та серпень року та виплату винагороди за вислугу років за серпень 2020 року» про зниження розміру премії ОСОБА_1 (при її виплаті (видачі на руки) вирішити питання про необхідність відрахування з цієї суми обов`язкових платежів і податків);
431,50 грн премії за основні результати роботи за лютий 2021 року, визнавши незаконним абзац 2 пункту 6.4 наказу КП «Київський метрополітен» від 26 лютого 2021 року № 102-к/к «Про преміювання працівників служби за лютий 2021 року та виплату винагороди за вислугу років за лютий 2021 року» про позбавлення ОСОБА_1 премії за лютий 2021 року (при її виплаті (видачі на руки) вирішити питання про необхідність відрахування з цієї суми обов`язкових платежів і податків);
1 726,00 грн премії за основні результати роботи за квітень 2021 року і 604,00 грнвинагороди за вислугу років за квітень 2021 року, визнавши незаконними підпункти 6.4 і 9 пункту 6 наказу КП «Київський метрополітен» від 27 квітня 2021 року № 212-к/к «Про преміювання працівників служби за квітень 2021 року та виплату винагороди за вислугу років за квітень 2021 року» про позбавлення цих премії й винагороди ОСОБА_1 (при їх виплаті (видачі на руки) вирішити питання про необхідність відрахування з цих сум обов`язкових платежів і податків);
визнано незаконними накази КП «Київський метрополітен» від 07 квітня 2021 року № 3-к/с «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », від 23 квітня 2021 року № 5-к/с «Про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 », від 09 червня 2021 року № 1228-К/К про припинення трудового договору з ОСОБА_1 ;
поновлено ОСОБА_1 на роботі на посаду контролера автоматичних пропускних пунктів метрополітену дистанції збору та обліку № 2 комерційної служби Комунального підприємства «Київський метрополітен» з 10 червня 2021 року;
стягнено з КП «Київський метрополітен» на користь ОСОБА_1 518 617,23 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
В іншій частині позову відмовлено, здійснено розподіл судових витрат.
04 жовтня 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника КП «Київський метрополітен» - Корнієнко О. А., на постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року, яка 07 жовтня 2024 року доповнена.
Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2024 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою, витребувано з місцевого суду справу № 729/685/21.
21 жовтня 2024 року до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року.
Ухвалою Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року поновлено  ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Чернігівського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року, касаційну скаргу залишено без руху та надано заявниці строк для усунення недоліків для подання уточненої касаційної скарги, в якій зазначити підстави касаційного оскарження судового рішення, передбачені статтею 389 ЦПК України.
У жовтні 2024 року до суду касаційної інстанції надійшли матеріали на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 23 жовтня 2024 року, а саме уточнена касаційна скарга.
У касаційній скарзі заявниця, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині відмови в задоволенні позову.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України. 
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
Підставою касаційного оскарження заявниця зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 03 березня 2020 року в справі № 279/2012/17, від 14 грудня 2020 року в справі № 569/11722/16-ц, від 23 листопада 2022 року в справі № 523/11819/15-ц, від 23 січня 2024 року в справі № 759/4617/21 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.
Керуючись статтями 390, 389, 394, 395, 445 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду.
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі 729/685/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського апеляційного суду від 28 серпня 2024 року.
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 06 грудня 2024 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                     Н. Ю. Сакара
                                                                                                                   О. В. Білоконь
                                                                                                                   О. М. Осіян