УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
 
09 грудня 2024 року
м. Київ
справа № 463/9388/24
провадження №51-5325 ск24
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                       ОСОБА_2,
суддів                                   ОСОБА_3, ОСОБА_4, 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року,
установив:
Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 2024 року відмовлено у відкритті провадження за заявою представника Фермерського господарства ОСОБА_5 - ОСОБА_1, про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали цього суду 
від 02 листопада 2020 року у справі № 463/7365/20, якою відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою вказаного представника про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Личаківського районного суду від 11 серпня 2020 року в справі 463/7365/20. 
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року зазначене рішення місцевого суду залишено без змін.
У касаційній скарзі заявник просить скасувати судові рішення через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що оскаржувані ухвали не відповідають вимогам статей 55, 306, 369, 419, 429, 459, 460, 462, 464 КПК. На думку заявника, обставини, встановлені в ухвалі Львівського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року у справі № 461/2373/21 є нововиявленими, які могли вплинути на судове рішення, але не були відомі йому та суду під час судового розгляду. У своїх рішеннях суди не навели доказів на спростування того, що ці обставини є нововиявленими та ухваливши такі рішення позбавили його доступу до правосуддя, оскільки подана ним заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами досі не розглянута. У своїх доводах звертає увагу на рішення Конституційного суду України № 5-рп (11) 2024 від 10 квітня 2024 року. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з огляду на таке. 
Згідно ч. 2 ст. 433 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно 
з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Порядок здійснення провадження за нововиявленими обставинами врегульований главою 34 КПК, у якій наведений вичерпний перелік нововиявлених обставин, за наявності яких можуть бути переглянуті судові рішення, що набрали законної сили.
Відповідно до частини 2 статті 459 КПК нововиявленими обставинами визнаються: - штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 
- скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути;- інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.
У пунктах 4, 5 частини 2 статті 462 КПК вказано, що у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду, обґрунтування 
з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.
За змістом статей 459 - 467 КПК, процедура перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд не розглядає обвинувачення по суті, а лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.
За приписами ст. 463 КПК заява про перегляд рішення за нововиявленими обставинами подається до суду тієї інстанції, який перший допустив помилку внаслідок незнання про існування таких обставин.
Згідно з ч. 2 ст. 464 КПК не пізніше наступного дня після надходження заяви до суду суддя перевіряє її відповідність вимогам ст. 462 КПК і вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами. 
При цьому, відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 3 лютого 2020 року (справа № 127/1-597/10) положення ч. 2 ст. 464 КПК про те, що суддя  вирішує питання про відкриття кримінального провадження за нововиявленими або виключними обставинами, слід розуміти як такі, що надають судді повноваження перевірити наявність підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами та ухвалити рішення про відкриття такого провадження або відмову у його відкритті.
Як слідує зі змісту оскаржуваної ухвали, ОСОБА_1 звернувся до Личаківського районного суду м. Львова з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали цього суду від 02 листопада 2020 року у справі 
№ 463/7365/20, якою відмовлено у відкритті провадження за нововиявленими обставинами за заявою представника ФГ ОСОБА_1 - ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді цього районного суду 
від 11 серпня 2020 року по справі № 463/7365/20.
Місцевий суд, діючи у відповідності до вимог кримінального процесуального закону, встановив, що ухвала Львівського апеляційного суду від 09 вересня 
2024 року по справі №461/2373/21, якою задоволено апеляційну скаргу 
ФГ ОСОБА_1, ухвалу Галицького районного суду м. Львова від 22 серпня 
2024 року, якою відмовлено у відкритті провадження за заявою ФГ ОСОБА_1 про перегляд ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова 
від 29 березня 2023 року в справі № 461/2373/21 за нововиявленими обставинами, скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції, 
не є нововиявленою обставиною, оскільки жодною мірою не стосується справи 
№ 463/7365/20, із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення в якій звернувся заявник, і не могла вплинути на судове рішення, оскільки на час його прийняття вказана ухвала апеляційного суду ще не існувала. Не визнав районний суд нововиявленою обставиноюі рішення Конституційного суду України № 5-рп (11) 2024 від 10 квітня 2024 року.
Таким чином, перевіривши заяву та встановивши що підстави, які зазначає заявник для перегляду ухвали районного суду за нововиявленими обставинами, не відносяться до жодної із зазначених у ч. 2 ст. 459 КПК, Личаківський районний суд дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті провадження.  
Не погодившись із ухвалоюцього суду від 08 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою. 
Львівський апеляційний суд ухвалою від 30 жовтня 2024 року підтвердив правильність висновків районного суду про те, що обставини, на які посилався 
ОСОБА_1 у своїй заяві, як на нововиявлені, не є такими у розумінні положень 
ч. 2 ст. 459 КПК та правильно залишив оскаржуване рішення без змін.  
З обґрунтованістю цих висновків судів першої і апеляційної інстанцій погоджується й колегія суддів.
Так, 10 квітня 2024 року Конституційний Суд України у справі щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремого припису частини першої статті 459 Кримінального процесуального кодексу України (Справа № 3-37/2022(75/22) № 5-р(ІІ)/2024), прийняв рішення, яке є обов`язковим, про те, що за оспорюваним приписом ст. 459 цього Кодексу учасники кримінальних проваджень мають однакові процесуальні права на перегляд за нововиявленими обставинами судових рішень, що набрали законної сили, зокрема ухвали слідчого судді на стадії досудового розслідування та ухвали суду під час судового розгляду чи реалізації інших стадій кримінального провадження.
Разом із тим, таке рішення Конституційного Суду України не звільняє суддю від його повноважень щодо перевірки наявності підстав для відкриття провадження за нововиявленими обставинами після надходження заяви про перегляд судового рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, як це передбачено вимогами ч. 2 ст. 464 КПК.
Також у касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувані судові рішення 
не відповідають вимогам ст. 55 КПК, оскільки суди першої та апеляційної інстанцій не встановили його статусу, як потерпілого. При цьому зі змісту скарги не зрозуміло, яким чином це вплинуло на законність та обґрунтованість судових рішень, постановлених в порядку глави 34 КПК, ураховуючи те, що останній 
не був обмежений у праві подати заяву про перегляд судового рішення 
за нововиявленими або виключними обставинами.
При перевірці судових рішень істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли би бути підставою для їх скасування, Судом 
не встановлено.
З урахуванням наведеного, підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_1 колегія суддів не вбачає.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою 
ОСОБА_1 на ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 08 жовтня 
2024 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_2                               ОСОБА_3                                   ОСОБА_4