ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 грудня 2024 року	Львів	Справа № 260/1193/24 пров. № А/857/12162/24	

 Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Носа С. П., 
суддів –                                                            Кухтея Р. В., Коваля Р. Й.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року у справі №260/1193/24 (головуючий суддя Дору Ю. Ю., м. Ужгород) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,- 

                                                            ВСТАНОВИВ:

01 березня 2024 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 з 15.01.2024 року перерахунок пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ, та здійснити виплату пенсії з урахуванням виплачених сум. 
В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що наказом ГУ НП України по Закарпатській області № 97 о/с від 27.04.2020 року, позивача було звільнено зі служби в поліції. Вислуга років на день звільнення складала 23 роки 01 місяць 11 днів. Позивачу була призначена пенсія по інвалідності другої групи згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ». На виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 року по справі №260/4997/23 Головне управління Національної поліції у Закарпатській області підготовило документи та направило їх до ГУ ПФ України у З/о., для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із врахуванням до вислуги років ОСОБА_1 пільгового стажу на посаді міліціонера роти патрульно-постової служби міліції у період з 18.03.1997 по 15.07.1997 та на посадах в підрозділах карного розшуку у період з 15.07.1997 по 27.07.2011. 15.01.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі скерованих документів Головним управлінням Національної поліції у Закарпатській області. Відповідач своїм листом від 16.02.2024 року № 832-368/Т-02/8- 0700/24 повідомив позивача, що йому було відмовлено у призначені пенсії за вислугу років у відповідності до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Такі дії відповідача позивач вважає протиправними.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо відмови у перерахунку пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 з 15.01.2024 року перерахунок та виплату пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ з урахуванням виплачених сум.
Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 18.12.2023 року по справі № 260/4997/23 виконано та фактично вичерпало свою дію після підготовки та направлення Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області оновленого грошового атестата на ОСОБА_1 від 02.01.2024 року №2/106/5-24, Наказу (витяг) від 27.12.2023 року № 249 о/с «По особовому складу». В позивача відсутня достатня календарна вислуга років для призначення пенсії за п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому апелянт правомірно відмовив позивачу у призначенні пенсії за цим пунктом. 
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).
Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Встановлено, що наказом ГУ НП України по Закарпатській області №97 о/с від 27.04.2020 року, позивача було звільнено зі служби в поліції за п.п.2 п. 1 ст.77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу). Вислуга років на день звільнення складала 23 роки 01 місяць 11 днів. Позивачу була призначена пенсія по інвалідності другої групи згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького та рядового складу органів внутрішніх справ».
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29.09.2023 року по справі №260/4997/23, яке набрало законної сили 18.12.2023 року, зобов`язано Головне управління Національної поліції в Закарпатській області здійснити перерахунок вислуги років ОСОБА_1 з урахуванням пільгового стажу на посаді міліціонера роти патрульно-постової служби міліції у період з 18.03.1997 по 15.07.1997 та на посадах в підрозділах карного розшуку у період з 15.07.1997 по 27.07.2011, внести відповідні зміни до грошового атестату і до наказу №95о/с від 27.04.2020 року та направити відповідні документи (оновлений грошовий атестат) до Головного управління Пенсійного фонд України в Закарпатській області.
На виконання вказаного рішення суду Головне управління Національної поліції у Закарпатській області підготувало документи та направило їх до ГУ ПФ України у Закарпатській області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст.12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» із врахуванням до вислуги років ОСОБА_1 пільгового стажу на посаді міліціонера роти патрульно-постової служби міліції у період з 18.03.1997 по 15.07.1997 та на посадах в підрозділах карного розшуку у період з 15.07.1997 по 27.07.2011. Крім того, було внесено відповідні зміни до грошового атестату і до наказу № 95о/с від 27.04.2020 року. 
15.01.2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із заявою про здійснення перерахунку пенсії на підставі скерованих документів Головним управлінням Національної поліції у Закарпатській області та призначення пенсії відповідно до пункту «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Відповідач листом від 16.02.2024 року №832-368/Т-02/8- 0700/24 повідомив позивача, що йому було відмовлено у призначення пенсії за вислугу років у відповідності до п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Згідно змісту вказаного листа ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію призначену за вислугу років згідно пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Страховий стаж позивача складає 28 років 03 місяці 7 днів (з яких – 23 роки 01 місяць 14 днів це військова календарна вислуга років). Зарахування вислуги років у пільговому розрахунку для призначення пенсії не передбачено. 
Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.
Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № -2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.
Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ (у редакції Закону на момент звільнення позивача зі служби) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам,  зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.
Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393, у редакції чинній на момент звільнення) яка встановлює, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах. 
При цьому, пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-XII.
Предметом спірних правовідносин є правомірність відмови суб`єкта владних повноважень в призначенні пенсії за вислугу років позивачу згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Оскаржуване рішення обґрунтоване недостатністю календарної вислуги років для призначення пенсії колишньому поліцейському. А недостатність, у свою чергу, виникла у зв`язку з неврахуванням до календарної вислуги стажу роботи в пільговому обчисленні.
Верховний Суд в постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, правовідносини у якій є подібними, сформулював наступний правовий висновок: «для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року».
Враховуючи те, що станом на дату звільнення позивача зі служби (27.04.2020)  діяла стара редакція пункту 3 Порядку № 393, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зарахування на пільгових умовах позивачу часу проходження служби до вислуги років для призначення пенсій.
Як встановлено з матеріалів справи, вислуга років позивача станом на 27.04.2020 у календарному обчисленні склала 23 роки 01 місяць 14 днів; 28 років 03 місяці 7 днів - в пільговому вирахуванні.
Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 24 років та 6 місяців, а пільгова вислуга більше 24 років та 6 місяців, то відповідач неправомірно відмовив позивачу у задоволенні його вимог щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до  статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає, що винесене судом першої інстанції рішення, яким задоволено заявлені позовні вимоги, є законним та обгрунтованим, а тому відсутні підстави для його скасування.
Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                     ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області – залишити без задоволення.
Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року у справі №260/1193/24 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя	 	С. П. Нос 	
судді	 	Р. В. Кухтей 	
 	 	Р. Й. Коваль