ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2024 р. 	Справа № 520/8631/24	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Бегунца А.О.,
Суддів: Кононенко З.О. ,  Мельнікової Л.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2024, головуючий суддя І інстанції: Супрун Ю.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 15.07.24 по справі № 520/8631/24
за позовом                       ОСОБА_1  
до                      Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області                             
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, в якому з урахуванням уточненого позову просить суд:
- визнати протиправною та скасувати відмову Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, оформлену листом області від 01.03.2024 за вих. №51.05-254 про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вислуги років в Службі судової охорони часу навчання та часу роботи в державних органах; 
- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до служби у Службі судової охорони час навчання: з 15.02.2006 по 01.02.2011 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка, з 25.02.2011 по 01.03.2012 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка та з 01.10.2014 по 30.05.2017 у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди, та час проходження служби на посадах державної служби в Апеляційному суді Харківської області та Харківському апеляційному суді з 13.08.2015 по 02.11.2020.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідачем, на думку позивача, допущено протиправні дії щодо відмови у зарахуванні періодів його роботи та навчання до стажу служби в органах Служби судової охорони, за відсутності якого позивачу не нараховується надбавка за стаж служби. 
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.
Визнано протиправною та скасовано відмову Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, оформлену листом області від 01.03.2024 за вих. №51.05-254 про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вислуги років в Службі судової охорони часу роботи в державних органах.
Зобов`язано Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 до служби у Службі судової охорони час проходження служби на посадах державної служби в Апеляційному суді Харківської області та Харківському апеляційному суді з 13.08.2015 по 02.11.2020.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнуто з Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривні 48 копійок.
Не погодившись з вказаним рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 в частині відмови у зарахуванні до стажу служби в Службі судової охорони час навчання: з 15.02.2006 по 01.02.2011 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка, з 25.02.2011 по 01.03.2012 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка та з 01.10.2014 по 30.05.2017 у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди до вислуги років для надання додаткової оплачуваної відпустки, та ухвалити нове рішення, яким позов в цій частині вимог задовольнити.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що порядок обчислення вислуги років особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-XII, встановлено і в пункті 2 Постанови КМУ № 393.
Законодавством передбачено два випадки зарахування часу навчання до вислуги років при призначенні пенсії:
1) у цивільних вищих навчальних закладах (незалежно від форми такого навчання);
2) у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.
Таким чином, "цивільні вищі навчальні заклади" зазначені окремо від "інших навчальних закладів", і для цивільних навчальних закладів відсутні будь-які умови для зарахування часу навчання до вислуги років, зокрема відсутні вимоги щодо присвоєння офіцерського (спеціального) звання.
Апелянт зазначив, що присвоєння спеціального звання після закінчення вищого навчального закладу можливо виключно для студентів, які пройшли військову підготовку за програмою підготовки офіцерів запасу та були зараховані до вищих навчальних закладів за денною формою навчання. Студенти, які закінчили вищий навчальний заклад та здобували освіту за заочною формою навчання не мали права та не могли бути зараховані на військову кафедру при вищому навчальному закладі, а отже їм не могло бути присвоєно спеціальне звання після закінчення вищого навчального закладу.
Таким чином, законодавець передбачив узагальнення здобуття вищої освіти кандидатам на посади до Служби судової охорони без будь яких умов щодо присвоєння спеціального звання (включно з заочною формою здобуття вищої освіти). 
ОСОБА_1 з 03.10.2023 року перебуває на посаді заступника командира 12 взводу охорони 3 підрозділу охорони територіального управління Служби судової охорони у Харківській області та йому присвоєно перше спеціальне звання середнього складу лейтенант Служби судової охорони.
Вважає, що не зарахування відповідачем зазначених періодів навчання позивача до стажу служби у Службі судової охорони суперечить приписами закону та відмова у зарахуванні спірних періодів до стажу служби у Службі є необґрунтованим.
Посилався на позицію суду викладену у рішеннях від 29.03.2023 у справі № 400/1413/23, від 27.122023 №400/15000/23.
Відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що позивач не погоджуючись з позицією суду першої інстанції, посилався на те, що законодавством України передбачено два випадки зарахування часу навчання до вислуги років при призначенні пенсії: 1) у цивільних вищих навчальних закладах (незалежно від форми такого навчання); 2) у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.
Вважав, що "цивільні вищі навчальні заклади" зазначені окремо від "інших навчальних закладів", і для цивільних навчальних закладів відсутні будь-які умови для зарахування часу навчання до вислуги років, зокрема, відсутні вимоги щодо присвоєння офіцерського (спеціального) звання.
Однак, відповідач вважає, що твердження апелянта є безпідставними, оскільки розділові знаки і сполучник "також" у сполученні з "а" вказують, що обставини, викладені після сполучника, мають таке саме значення, як і викладені до зазначеного сполучника.
Тобто додатково до вислуги років при призначенні пенсії зараховується час навчання у цивільних вищих навчальних закладах і в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Виходячи з синтаксичної структури речення додатково до вказаної вислуги може бути зарахований час навчання в навчальних закладах, зазначених у статті 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якщо після їх закінчення присвоюється офіцерське (спеціальне) звання.
Отже, висновок суду першої інстанції про те, що оскільки після закінчення цивільного вищого навчального закладу позивачу не було присвоєно офіцерське (спеціальне) звання, то таке навчання не може бути зараховано до вислуги років для призначення пенсії, ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.
Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 , з 03.11.2020 по теперішній час є працівником Служби судової охорони та проходить службу в Управлінні, що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_2 , виданої 11.07.2011, службовим посвідченням, виданим Управлінням 04.10.2023 серії НОМЕР_3 та довідкою від 02.02.2024 за №24.
Відповідно до записів трудової книжки, згідно диплома Спеціаліста НОМЕР_4 позивач навчався в Харківському НТУСТ ім. П. Василенка. 
Крім того, згідно наказу №04-09/98-ос від 10.08.2015 позивача прийнято на посаду провідного спеціаліста відділу господарського забезпечення, як такого, що пройшов конкурс та перебуває у кадровому резерві з присвоєнням 13 рангу державного службовця. 
Також, згідно наказу №04-09/178-ос від 18.12.2015 позивача прийнято на посаду секретаря суду відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ. 
Наказом №04-09/133-ос від 05.09.2016 у зв`язку із зміною організаційної штатної структури переведено на посаду секретаря суду відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ на період відпустки для догляду за дитиною до 3х років основного працівника ОСОБА_2 з присвоєнням 9-го рангу державного службовця відповідно до ЗУ "Про державну службу" № №889-VІІІ від 10.12.2015.
Згідно з наказу №04-09/257-ос від 18.10.2018 позивача звільнено із займаної посади за переведенням до Харківського апеляційного суду (п.5 ч.1 ст.36 КЗпП України). 
Також, наказом №04-09/137-ос від 18.10.2018 позивача з 19.10.2018 призначено на посаду секретаря суду відділу забезпечення діяльності судової палати з розгляду кримінальних справ за переведенням з Апеляційного суду Харківської області із збереженням 9-го рангу державного службовця. 
Відповідно до наказу №04-09/222-ос від 18.12.2018 позивачу присвоєно черговий 8-ий ранг державного службовця в межах категорій посад "В", як такому, який відпрацював на займаній посаді три роки. 
Також, згідно наказу №05-10/183-ос від 02.11.2020 позивача звільнено із займаної посади за згодою сторін. Також, згідно наказу №867 о/с від 03.11.2020 Територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області позивача прийнято на службу до Служби судової охорони.
13 грудня 2023 року позивач звернувся до територіального управління Служби судової охорони у Харківській області із інформаційним запитом, щодо надання інформації про стаж роботи у Службі, що дає право на встановлення надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.
У відповідь Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області від 21.12.2023 за вих. №51.05-833 надало інформацію, що за матеріалами особової справи встановлено, що з 11.11.2010 по 13.10.2011 року позивач проходив службу в Збройних Силах України, та з 03.11.2020 по теперішній час проходить службу в Службі судової охорони. Стаж служби в Службі судової охорони для встановлення надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки та у календарному обчисленні, станом на 20.12.2023, складає 04 років 00 місяців 19 днів.
Вважаючи протиправними підстави відмови у зарахуванні до стажу служби в Службі судової охорони час навчання: з 15.02.2006 по 01.02.2011 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка, з 25.02.2011 по 01.03.2012 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка та з 01.10.2014 по 30.05.2017 у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди, та час проходження служби на посадах державної служби в Апеляційному суді Харківської області та Харківському апеляційному суді з 13.08.2015 по 02.11.2020 до вислуги років для надання додаткової оплачуваної відпустки, позивач звернувся до суду.
Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з визнання протиправною та скасування відмови Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, оформлену листом області від 01.03.2024 за вих. №51.05-254 про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до вислуги років в Службі судової охорони часу роботи в державних органах та зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області зарахувати до стажу ОСОБА_1 до служби у Службі судової охорони час проходження служби на посадах державної служби в Апеляційному суді Харківської області та Харківському апеляційному суді з 13.08.2015 по 02.11.2020.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 2 розділу І Положення про проходження служби співробітниками Служби судової охорони, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 04.04.2019 року №1052/0/15-19, Служба судової охорони згідно зі статтею 161 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.
Згідно із пунктом 5 розділу І Положення від 04.04.2019 року №1052/0/15-19 час проходження служби у Службі зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби, стажу служби в поліції, інших правоохоронних органах.
Стаж служби у Службі дає право на встановлення співробітнику надбавки за стаж служби, надання додаткової оплачуваної відпустки.
За правилами абзацу 3 пункту 5 розділу І Положення від 04.04.2019 року №1052/0/15-19 до стажу служби у Службі (у календарному обчисленні) зараховуються періоди, визначені Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їх сімей".
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII до вислуги років поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Вказані норми частини 2 статті 17 Закону України України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-XII кореспондуються із приписами пункту 2 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 року №393, згідно яких до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", під час призначення пенсії згідно з пунктом "а" статті 12 зазначеного Закону додатково зараховується час навчання в межах до п`яти років (незалежно від форми навчання) у цивільних закладах вищої освіти, а також в інших закладах освіти, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби або до призначення на відповідну посаду із розрахунку - один рік навчання за шість місяців служби.
Таким чином, необхідною умовою врахування років навчання у цивільному навчальному закладі у вислугу років осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, є те, що за наслідками такого навчання студентам (слухачам, курсантам та ін.) присвоюється офіцерське (спеціальне) звання. Тобто, особа повинна була отримати офіцерське (спеціальне) звання саме за результатами навчання, ще до державної служби. Законодавець під такими цивільними навчальними закладами мав на увазі, ті, в яких студенти (слухачі, курсанти та ін.) паралельно проходили військове навчання та отримували військову спеціальність - навчання на військових кафедрах, та навчання у закладах зі спеціальним режимом навчання.
Так, позивачу по закінченню Харківського національного технічного університету сільського господарства імені Петра Василенка у 2012 році та по закінченню Харківського національного педагогічного університету імені Г.С. Сковороди у 2017 році позивачу не присвоєно офіцерське (спеціальне) звання. Спеціальне звання позивачу присвоєно лише з прийняттям на державну службу.
За таких обставин, немає підстав для врахування періоду навчання позивачу у Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка та періоду навчання позивача у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди у вислугу років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби, оскільки таке навчання не було пов`язано з присвоєнням йому офіцерського (спеціального) звання.
Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеній у постановах від 01 лютого 2019 року у справі № 809/780/15, від 16 червня 2021 року у справі №819/374/18, від 20 жовтня 2021 року у справі №200/1882/20-а, які враховуються судом апеляційної інстанції в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.
З огляду на викладене вище, враховуючи те, що по закінченню навчання у цивільному вищому навчальному закладі позивачу не присвоєно офіцерське (спеціальне) звання, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність обгрунтованих підстав для задоволення позову в частині відмови у зарахуванні до стажу служби в Службі судової охорони часу навчання: з 15.02.2006 по 01.02.2011 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка, з 25.02.2011 по 01.03.2012 в Харківському національному технічному університеті сільського господарства імені Петра Василенка та з 01.10.2014 по 30.05.2017 у Харківському національному педагогічному університеті імені Г.С. Сковороди до вислуги років для надання додаткової оплачуваної відпустки.
Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.
Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.07.2024 по справі № 520/8631/24 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя 		А.О. Бегунц 	
Судді	   	З.О. Кононенко    Л.В. Мельнікова