УХВАЛА
23 серпня 2024 року
м. Київ
 
справа № 757/42090/21
провадження № 61-11271ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Театрально-видовищного закладу культури «Київський академічний театр юного глядача на Липках», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання неправомірною бездіяльності, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,
ВСТАНОВИВ:
6 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу 
на рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2022 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу 
(далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно 
до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Вказану касаційну скаргу  ОСОБА_1 подав до Верховного Суду з пропуском встановленого законом строку на касаційне оскарження і заявляє клопотання про поновлення цього строку.
В обґрунтування вказує, що вперше до касаційного суду звернувся у травні 
2024 року, проте ухвалою Верховного Суду від 14 червня 2024 року, яку він отримав 27 липня 2024 року, касаційну скаргу повернено особі, яка її подала.
Касаційний суд вважає за необхідне зазначити, що процесуальний строк, зокрема строк на касаційне оскарження, у разі повторного подання касаційної скарги може бути поновлено у випадку дотримання одночасно таких умов:
- первісне звернення з касаційною скаргою відбулося в межах передбаченого процесуальним законом строку на касаційне оскарження;
- повторне подання касаційної скарги відбулося в межах строку касаційного оскарження, встановленого процесуальним законом, або упродовж розумного строку після отримання копії відповідної ухвали суду про повернення первісної скарги, без невиправданих затримок і зайвих зволікань;
- скаржником продемонстровано добросовісне ставлення до реалізації ним права на касаційне оскарження й вжито усіх можливих та залежних від нього заходів 
з метою усунення недоліків касаційної скарги, які стали підставою для повернення вперше поданої касаційної скарги, і такі недоліки фактично усунуті станом на момент повторного звернення із касаційною скаргою;
- доведено, що повернення попередньо поданих касаційних скарг відбулося з причин, які не залежали від особи, яка оскаржує судові рішення, і які обумовлені наявністю об`єктивних і непереборних обставин, що унеможливили або значно утруднили можливість своєчасного звернення до суду касаційної інстанції, та не могли бути усунуті скаржником;
- наявність таких обставин підтверджено належними і допустимими доказами.
Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 24 липня 2023 року у справі № 200/3692/21 (провадження № К/990/17155/23).
Слід зазначити, що під доступом до правосуддя згідно зі стандартами Європейського суду з прав людини розуміється здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права.
Основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду, а з боку держави не повинні чинитися правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.
Європейський суд з прав людини зауважує, що стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права (рішення від 4 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції»).
Касаційний суд вважає, що з урахуванням встановлених обставин, ОСОБА_1 на засадах верховенства права необхідно забезпечити доступ до незалежного
і безстороннього вирішення спору за встановленою процедурою.
Водночас касаційний суд враховує, що вперше ОСОБА_1 подав касаційну скаргу у встановлений законодавством строк; з повторним зверненням 
з касаційною скаргою вдруге не зволікав.
Розглянувши клопотання, касаційний суд дійшов висновку, що вказана заявником причина пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.
Встановлені обставини є підставою для задоволення клопотання і поновлення ОСОБА_1 строку на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року.
Проте касаційне провадження не може бути відкрито з огляду на таке. 
Відповідно до пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає касаційну скаргу, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи 
в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта (для фізичних осіб - громадян України), номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти (за наявності), відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
В порушення пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України заявником не зазначено в касаційній скарзі відповідних відомостей щодо себе, зокрема, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету.
Пунктом 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України передбачено, що до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет.
В порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не надано до суду копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Отже, на усунення зазначених недоліків заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги, в якій зазначити відомості відповідно до вимог 
пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, а також надати копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.
Оскільки касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 ЦПК України, вона відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України залишається без руху.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2022 року та постанови Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Печерського районного суду міста Києва від 25 травня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 26 березня 2024 року залишити без руху.
Надати заявнику десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення зазначених недоліків.
У разі невиконання у встановлений судом строк вимог цієї ухвали скарга вважатиметься неподаною і підлягатиме поверненню заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                                 С. О. Карпенко