ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/730/24  Номер провадження 22-ц/814/3318/24	Головуючий у 1-й інстанції Назарьова Л.В.  Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 жовтня 2024 року 	м. Полтава	

       Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       головуючий суддя Пилипчук Л.І.,
       судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.
       розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» 
       на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 липня 2024 року, постановлене суддею Назарьовою Л.В.,
       у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
в с т а н о в и в:
       05.04.2024 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося в суд із позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 59 000,00 грн.
       В обґрунтування підстав позову зазначає, що 10.01.2023 між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https:creditkasa.com.ua) укладено електронний договір про відкриття кредитної лінії №1139-1381.
       За умов такого договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати позичальнику кредит для задоволення особистих потреб на наступних умовах: сума кредиту - 11 800,00 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50% в день; стандартна % ставка - 3,00% в день.
       Позивач, не будучи фінансовою установою, здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку через партнера ПАТ «ПриватБанк», із яким укладено договір №4010 про надання послуг в системі LiqPay від 02.12.2019, та видав відповідачці кредитні кошти на картковий рахунок, вказаний нею у особистому кабінеті. Відповідачка, отримавши кредитні кошти, не скористалася своїм правом упродовж 14 календарних днів з дня укладення такого договору відмовитися від нього без пояснення причин, тим самим підтвердила виконання своїх зобов`язань. Однак, допустила їх неналежне виконання, у зв`язку із чим станом на 06.03.2024 утворилася заборгованість у розмірі 117 174,00 грн., із яких позивачем заявлено до стягнення 59 000,00 грн., що складається із: 11 800,00 грн. - прострочена заборгованість за кредитом; 47 200,00 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами.
       Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23.07.2024 у задоволенні позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовлено.
       Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем не доведено належними доказами факт укладення кредитного договору та отримання відповідачкою кредитних коштів за таким договором.
       Не погодившись із таким рішенням ТОВ «Укр Кредит Фінанс» оскаржило його в апеляційному порядку. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове, яким позов товариства задовольнити у повному обсязі. 
       Зазначає, що на підтвердження укладення кредитного договору №1139-1381 від 10.01.2023 ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано районному суду електронний доказ у паперовій формі (роздруківку тексту кредитного договору), підписаний позичальником одноразовим ідентифікатором А0271, що узгоджується із вимогами статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» та підтверджується протоколом створення та перевірки кваліфікаційного та удосконаленого електронного підпису.
       Передувало викладеному підтвердження позичальником своїм підписом ознайомлення з Правилами надання споживчих кредитів, Паспортом споживчого кредиту, тобто інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором №1139-1381 від 10.01.2023, які є невід`ємною частиною договору. Тоді як факт надсилання позивачем примірнику кредитного договору та додатків до нього підтверджується наданим позивачем Моніторингом користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі ОСОБА_1 .
       Наголошує, що на виконання вимог ухвали районного суду від 10.06.2024 товариством надано суду оригінал електронного примірника договору про відкриття кредитної лінії №1139-1381 від 10.01.2023, а також Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затвердженого наказом ТОВ «Укр Кредит Фінанс» №69-П від 23.11.2022, Паспорт споживчого кредиту, таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки відповідно до Методики Національного банку України на USB носієві. Проте суд першої інстанції не надав належної оцінки таким доказам, помилково вважаючи оригінали документів файлами «в PDF-форматі з письмовими копіями долучених до позову документів».
       Зазначає, що позичальник, із метою укладення договору, самостійно формує відповідну заявку на сайті позивача, де зазначаються його персональні дані для належної ідентифікації, включно із номером мобільного телефону на який кредитодавець надсилає відповідний одноразовий ідентифікатор, необхідний для підписання кредитного договору. Таким чином здійснені відповідачкою дії, зокрема використання ідентифікації особи через BankID, свідчать про свідомий вибір нею щодо укладення кредитного договору.
       Звертає увагу, що згідно із повідомленням Нацкомфінпослуг від 13.02.2019 «Щодо порядку укладення електронного договору» належним доказом підтвердження укладення фінансовою установою зі споживачем електронного договору може бути посвідчена керівником фінансової установи роздруківка інформації з електронного файлу, що визначає послідовні дії учасників електронної комерції в ІТС, якою зафіксовано чітку послідовність всіх дій фінансової установи та споживача щодо укладення електронного договору в ІТС, яку фінансова установа використовує для укладення електронних договорів.
       Зазначає, що ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не є банківською установою, а здійснює послуги з переказу коштів без відкриття рахунку, а тому не має можливості надати бухгалтерські документи по рахунку ОСОБА_1 . Тоді як первинним документом з метою доказування у судових спорах можна вважати будь-який документ, що підтверджує реальність здійснення господарської операції. 
       Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявному у справі доказу, а саме, довідці АТ КБ «ПриватБанк» про перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 на рахунок позичальника вказаним ним у заявці на оформлення кредиту.
       Зазначає, що умови кредитного договору не можна вважати несправедливими, оскільки розмір відсотків за користування кредитними коштами сторонами договору визначено за спільною згодою, що відповідає принципу свободи договору, закріпленому статтею 627 ЦК України.
       Разом із апеляційною скаргою позивачем заявлено клопотання про витребування у АТ КБ «ПриватБанк» інформації щодо власника банківської картки № НОМЕР_1 , на яку 10.01.2023 було перераховано кредитні кошти за кредитним договором №1139-1381 від 10.01.2023 у сумі 11 800,00 грн. (ID транзакції: 2187081055), а саме: прізвище, ім`я, по-батькові; РНОКПП; адреса реєстрації; а також у випадку належності такої банківської картки ОСОБА_1 , витребувати у АТ КБ «ПриватБанк» виписки з банківського рахунку.
       Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 27.08.2024 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено до розгляду без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 04.09.2024.
       Відзив на апеляційну скаргу та заперечення щодо клопотання про витребування доказів від відповідача до апеляційного суду не надходили.
       Вирішуючи заявлене клопотання про витребування доказів колегія суддів не вбачає підстав для його задоволення, з огляду на наступне. 
       Відповідно до частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Установлено, що у матеріалах справи наявні належні, допустимі та достатні докази, що в своїй сукупності надають апеляційному суду можливість встановити обставини справи для перевірки доводів апеляційної скарги із метою ухвалення правильного і законного рішення.         При цьому позивачем у встановленому порядку не доведена виключна необхідність у витребуванні зазначених у клопотанні доказів апеляційною інстанцією, а також не наведено об`єктивних обставин за яких таке клопотання не було заявлено ним в суді першої інстанції.
       Із огляду на викладене та враховуючи позицію Верховного Суду у справі №499/895/19 від 12.10.2023, за змістом якої інститути апеляційного та касаційного перегляду впроваджені для усунення можливих помилок судового розгляду справ у першій інстанції, а не для усунення помилок сторони, допущених нею під час розгляду справи судом першої інстанції, у формулюванні стороною своїх позовних вимог, аргументів та формуванні їх доказової бази, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні клопотання про витребування доказів.
       Перевіряючи законність та обґрунтованість судового рішення в межах вимог апеляційної скарги, апеляційний суд виходить з наступного.
       Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що 10.01.2023 о 18 год.04 хв. між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено Договір про відкриття кредитної лінії №1139-1381, за умов якого кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах: дата видачі кредиту - 10.01.2023; останній календарний день першого базового періоду - 23.01.2023; сума кредиту- 11 800,00 грн.; нараховані проценти за користування кредитом - 4 130,00 грн.; разом до сплати - 15 930,00 грн. (п.2.1, п.2.3 договору).
       Цей договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію» (п.3.1. договору).
       Для укладення цього Договору, у порядку, встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та як необхідні для укладення цього Договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних (п.3.2. договору).
       Спосіб перерахування позичальнику коштів у рахунок кредиту: кредит надається позичальнику шляхом безготівкового переказу грошової суми на банківський рахунок позичальника шляхом використання вказаних позичальником реквізитів електронного платіжного засобу. Ініціювання безготівкового переказу грошової суми здійснюється кредитодавцем безпосередньо після укладення сторонами цього Договору та надіслання позичальнику примірнику Договору та додатків до нього у вигляді електронного документа. Кредит вважається наданим позичальнику з моменту списання грошових коштів з банківського рахунку кредитодавця за належними реквізитами для їх наступного зарахування на електронний платіжний засіб, зазначений позичальником при оформленні кредиту (п.4.2. договору).
       Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом; тип процентної ставки за користування кредитом - фіксована; базовий період складає 14 календарних днів; стандартна процентна ставка - 3,00% за кожен день користування кредитом; пільгова процентна ставка - 2,5% за кожен день користування кредитом (п.4.3-п.6 договору).
       Строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 06.11.2023. Строк договору є рівним строку кредитування (п.4.8. договору).
       Згідно з п.12 договору наявні реквізити сторін, зокрема позичальника, серед яких її паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер, номер особистого електронного платіжного засобу НОМЕР_1 , електронний кабінет та електронний підпис позичальника вчинений ним одноразовим ідентифікатором (номер пароля) А0271./а.с.10-16/
       ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надано суду Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), затверджені наказом №69-П від 23.112022, які містять електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором (номер пароля): А0271./а.с.17-23/
       Передувало укладенню кредитного договору погодження позичальником паспорту споживчого кредиту та таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки до Договором №1139-1381, підписаних позичальником одноразовим ідентифікатором (номер пароля): А0271./а.с.24-25, 26-27/
       10.01.2023 ОСОБА_1 за допомогою системи LiqPay на номер платіжної картки НОМЕР_1 перераховано суму кредиту в розмірі 11 800,00 грн.; призначення платежу: видача кредитних коштів за договором №1139-1381 від 10.01.2023, що підтверджується довідкою ТОВ «Укр Кредит Фінанс»./а.с.28/
       АТ КБ «ПриватБанк» підтверджено перерахування коштів від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» через систему LiqPay на підставі договору №4010 від 02.12.2019 на рахунок НОМЕР_1 ./а.с.39/
       За змістом довідки ТОВ «Укр Кредит Фінанс» про укладений договір щодо видачі кредиту 1139-1381 від 10.01.2023 загальна сума заборгованості склала 117 174,00 грн., із яких: 11 800,00 грн. - основний борг; 105 374,00 грн. - залишок відсотків./а.с.32-34/
       Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 10.06.2024 зобов`язано ТОВ «Укр Кредит Фінанс» надати суду оригінал електронного примірника з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронними підписами позивача та відповідача, прирівняними до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронні довірчі послуги», які повинні давати змогу перевірити їх цілісність і справжність у порядку, визначеному законодавством, а також надсилання відповідачці алфавітно-цифрової послідовності в ІТС до договору про відкриття кредитної лінії із усіма додатками до нього./а.с.78-79/
       На виконання вимог ухвали районного суду позивачем надано: анкету клієнта-фізичної особи, що сформована за допомогою програмного забезпечення із відомостями, які містять персональні дані щодо позичальника ОСОБА_1 , а саме: РНОКПП, паспортні дані, адресу реєстрації, адресу фактичного місця проживання, номер мобільного телефону та електронну пошту; моніторинг дій користувача в ІТС; протокол створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису ТОВ «Укр Кредит Фінанс» 10.01.2023; USB носій із завантаженим електронним договором./а.с.115-126/
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, районний суд виходив із того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів про те, що між сторонами укладено кредитний договір та відповідачу надані кредитні кошти у розмірі 11800,00 грн, а тому відсутні підстави і для нарахування відсотків за кредитним договором.
       Апеляційний суд із такими висновками районного суду не погоджується з огляду на наступне. 
       Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
       Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 ЦК України).
       За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
       Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
       Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
       Згідно абзацу другого частини другої статті 639 ЦК України договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
       Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні регламентовані Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.
       Згідно з пунктами 5, 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронним договором - є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі; електронним підписом одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
       Відповідно до частин 1, 3-6, 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
       Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
       Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.
       Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
       Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
       У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.
       Відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усімасторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
       За змістом частини 13 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами, серед іншого, згідно зі статтею 64 ЦПК України.
       Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Відповідно до позиції Великої Палати Верховного Суду, сформованої у справі №129/1033/13-ц від 18.03.2020, принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
       Цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням балансу вірогідностей. Суд повинен вирішити, чи існує вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує на довіру.
       При постановленні оскаржуваного рішення суд першої інстанції викладені норми права неправильно застосував, дійшовши помилкового висновку щодо недоведеності належними та допустимими доказами укладення сторонами кредитного договору та отримання позичальником кредитних коштів. 
       Апеляційним судом зі змісту договору про відкриття кредитної лінії №1139-1381 від 10.01.2023, укладеного між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 установлено, що у відповідності до вимог частини 1 статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо усіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства. Тоді як без отримання позичальником повідомлення з відповідним ідентифікатором, без здійснення входу на сайт товариства такий договір не був би укладений. 
       Також апеляційним судом враховано, що договір містить податковий номер ОСОБА_1 , її паспортні дані, відомості про місце проживання, електронну адресу та номер особистого електронного платіжного засобу на який АТ КБ «ПриватБанк» було перераховано кредитні кошти від АТ «Укр Кредит Фінанс» у розмірі 11800,00 грн.
       Доказів того, що банківська картка з номером НОМЕР_1 , зазначена у кредитному договорі №1139-1381від 10.01.2023 не належить ОСОБА_1 та на неї не було перераховано кредитні кошти за договором, останньою на спростування отримання кредитних коштів не надано.
       Тоді як за змістом позиції Верховного Суду, сформованій у справі №913/618/21 від 08.06.2022, у справі про стягнення заборгованості, доказувати факт здійснення відповідачем оплати, заявленої позивачем до стягнення, має саме відповідач, а не позивач.
       Наведений процесуальний обов`язок відповідачем не виконано та не надано доказів на підтвердження належності виконання зобов`язання за кредитним договором, а тому за правилами ч.4 ст.12 ЦПК України вона несе ризик настання наслідків із цим пов`язаних. 
       Отже, позивачем надано належні та допустимі докази, не спростовані відповідачем, щодо укладення кредитного договору №1139-1381 від 10.01.2023 та отримання ОСОБА_1 коштів у сумі 18000,00 грн.
       Що стосується нарахованих відсотків, колегія суддів виходить з наступного.
       За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
       Згідно зі статтями 526, 530, 610, 612 ЦК України зобов`язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Одним з видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.
       Відповідно до ч.1 ст.48 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
       Згідно із позицією Великої Палати Верховного Суду, сформованою у справі №202/4494/16-ц від 31.10.2018, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною 2 статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною 2 статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
       За умовами укладеного між сторонами кредитного договору №1139-1381 від 10.01.2023 сторонами погоджено: строк кредитування 300 днів з 10.01.2023 до 06.11.2023 з урахуванням сплати відсотків, а саме перші 14 календарних днів зі ставкою 2,5% на день, а після - зі ставкою 3% на день. Отже, обґрунтованими є вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за користування кредитними коштами у сумі 105 374,00 грн., із яких позивачем заявлено до стягнення 47200,00 грн.
       Відповідачем не надано суду власного розрахунку заборгованості на спростування доводів і розрахунку позивача щодо нарахованих процентів та відсоткової ставки за ними. Із вимогами про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами відповідачка не зверталася, а отримавши кредитні кошти, не скористалася своїм правом протягом 14 календарних днів з дня укладення такого договору відмовитися від нього без пояснення причин, тим самим підтвердила виконання своїх зобов`язань. 
       Із підстав викладеного, установивши погодження позичальником істотних умов кредитування та їх неналежне виконання, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ «Укр Кредит Фінанс» підлягає задоволенню, рішення районного суду скасуванню із постановленням нового про задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укр Кредит Фінанс» заборгованості за кредитним договором у розмірі 59000,00 грн.
       Згідно зі статтею 141 ЦПК України з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» підлягає стягнення судовий збір за подачу позову у розмірі 2 422,40 грн. та за подачу апеляційної скарги у розмірі 3 633,60 грн., а всього 6 056,00 грн./а.с.9, 171/
       Керуючись ст.ст.367, 368, 374, п.п.3,4 ч.1 ст.376, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в:
       Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» - задовольнити.
       Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 23 липня 2024 року - скасувати.
       Ухвалити нове рішення, яким позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити. 
       Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ 38548598) заборгованість за кредитним договором від 10 січня 2023 року №1139-1381 у розмірі 59 000,00 (п`ятдесят дев`ять тисяч) гривень. 
       Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр Кредит Фінанс» (ЄДРПОУ 38548598) судовий збір у розмірі 6 056,00 грн.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
       Повний текст постанови складено 31.10.2024.

Головуючий суддя                                                                        Л.І. Пилипчук

Судді                                                                                        Ю.В. Дряниця

                                                                                       О.В. Чумак