УХВАЛА
 
09 грудня 2024 року
м. Київ
 
справа № 755/13170/22
провадження № 61-15564 ск 24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року у справі за позовом Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення надміру виплачених коштів,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.       У грудні 2022 року Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві звернулося до суду із вказаним позовом у якому просило стягнути з ОСОБА_1 суму богу 7 789,36 грн на користь Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації призначення платежу: субсидія за період з травня 2018 року по січень 2019 року, ОСОБА_1 , Дніпровський район, стягнути з ОСОБА_1 суму боргу 6 609,51 грн на користь Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, призначення платежу: субсидія за період з лютого 2019 року по вересень 2019 року, ОСОБА_1 , Дніпровський район, стягнути з ОСОБА_1 суму боргу 36 977,85 грн на користь Київського міського центру по нарахуванню у здійсненню соціальних виплат, призначення платежу: субсидія в грошовій формі за період з жовтня 2019 року по квітень 2022 року, ОСОБА_1 , Дніпровський район.
 
2.       Дніпровський районний суд м. Києва рішенням від 13 листопада 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року, позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, призначення платежу: субсидія за період з травня 2018 року по січень 2019 року, ОСОБА_1 , Дніпровський район суму боргу в розмірі 7 789,36 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, призначення платежу: субсидія за період з лютого 2019 року по вересень 2019 року, ОСОБА_1 , Дніпровський район суму боргу в розмірі 6 609,51 грн. Стягнув з ОСОБА_1 на користь Київського міського центру по нарахуванню у здійсненню соціальних виплат, призначення платежу: субсидія в грошовій формі за період з жовтня 2019 року по квітень 2022 року, ОСОБА_1 , Дніпровський район суму боргу в розмірі 36 977,85 грн.
 
3.       У листопаді 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року, у якій скаржник просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд.
 
4.       Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
 
5.       Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).
 
6.       Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
 
7.       Пунктом 1 частини шостої статті 19 ЦПК України встановлено, що малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
 
8.       Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
 
9.       Ціна позову в цій справі становить 51 376,72 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3 028,00 грн х 30 = 90 840,00 грн), а отже справа № 755/13170/22 є малозначною у силу вимог закону.
 
10.   Касаційна скарга містить посилання на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, відповідно до якого судові рішення у малозначних справах підлягають касаційному оскарженню, у випадку, якщо справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
 
11.   Так скаржник, обґрунтовуючи винятковість для нього цієї справи вказує на те, що стягнута з нього сума є значною для його сім'ї та виконання судового рішення може поставити його у скрутне фінансове становище.
 
12.   Верховний Суд вважає, що наведені заявником обґрунтування не дають достатніх підстав для висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в цій справі, оскільки один лише фінансовий критерій не може бути визначальним для виняткового значення справи, а іншим заявник свої доводи належним чином не обґрунтував та не долучив жодних доказів на їх підтвердження. Незгода скаржника з оскаржуваними судовими рішеннями в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення для нього, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.
 
13.   Верховний Суд зауважує, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами «а», «б», «в», «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.
 
14.   Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 27 жовтня 2020 року у справі № 127/18513/18 (провадження № 14-145цс20) вказала на те, що касаційний перегляд вважається екстраординарним з огляду на специфіку повноважень суду касаційної інстанції з точки зору обмеження виключно питаннями права та більшим ступенем формальності процедур. 
 
15.   У ЦПК України визначено баланс між такими гарантіями права на справедливий судовий розгляд, як право на розгляд справи судом, встановленим законом (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року), та принципом остаточності судових рішень res judicata, фактично закріплено перехід до моделі обмеженої касації, що реалізується за допомогою введення процесуальних фільтрів з метою підвищення ефективності касаційного провадження.
 
16.   Оскарження в суді третьої інстанції має відбуватися щодо справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, що забезпечує ефективність касаційного провадження.
 
17.   Зазначене відповідає і Рекомендаціям № В (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.
 
18.   При цьому застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості (рішення ЄСПЛ у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).
 
19.   Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
20.   Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
21.   Враховуючи наведене, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
 
22.   Крім цього, Верховний Суд звертає увагу на те, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
 
23.   За таких обставин не потребує окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 389-392 ЦПК України.
 
Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Управління соціального захисту населення Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Київський міський центр по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат, про стягнення надміру виплачених коштів, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 13 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2024 року.
 
2.       Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                     В. В. Пророк

І. В. Литвиненко

Є. В. Петров