ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" жовтня 2024 р.           Справа№ 910/10601/24
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Скрипки  І.М.
суддів:            Мальченко А.О. 
          Хрипуна О.О. 
 
при секретарі судового засідання Цікра А.
за участю представників сторін згідно протоколу судового засідання від 28.10.2024
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу   Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 
у справі №910/10601/24 (суддя Зеленіна Н.І.)
за позовом     Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій»
до    ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ) (відповідач-1)
Міністерства оборони України  (відповідач-2)
про зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
Товариство з обмеженою відповідальністю "Сучасне спеціалізоване обладнання та технології" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 (в/ч НОМЕР_1 ), Міністерства оборони України про зобов`язання надати документи та інформацію, яка запитана адвокатським запитом адвоката Аваєвої Наталії Валеріївни за № 20240813/005 від 13.08.2024 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасне спеціалізоване обладнання та технології".
Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України не виконав встановлені  Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"  та  Законом України "Про доступ до публічної інформації"  зобов`язання щодо надання адвокату запитувану в адвокатському запиті №20240813/005 від 13.08.2024    інформацію, чим порушив право позивача.
Короткий зміст ухвали місцевого господарського суду та мотиви її прийняття
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 у справі №910/10601/24 відмовлено у відкритті провадження у справі.
Суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1  статті 175 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з тим, що        заява не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів 
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач 04.09.2024 (документ сформований в системі «Електронний суд» 03.09.2024) звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та передати справу на розгляд суду першої інстанції.
          Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:
-адвокат, звертаючись із адвокатським запитом до відповідача, діяв на підставі укладеного між сторонами договору про надання правової допомоги та ордеру на надання правничої допомоги, в межах визначених Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» повноважень;
- звертаючись до відповідачів з адвокатським запитом, представник позивача (адвокат)  запитувала інформацію в спірних правовідносинах сторін в інтересах позивача -  Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій», тобто інформацію, що стосується приватноправових відносин, що не дає можливості вважати адвокатський запит одночасно запитом на отримання публічної інформації.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2024 апеляційну скаргу передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Хрипун О.О., Мальченко А.О.
Колегією суддів встановлено, що апеляційна скарга подана безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 04.09.2024 витребувано у Господарського суду міста Києва матеріали справи №910/10601/24.
Відкладено розгляд питання про відкриття чи відмову у відкритті апеляційного провадження, повернення без розгляду апеляційної скарги або залишення апеляційної скарги без руху за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 до надходження до Північного апеляційного господарського суду матеріалів справи №910/10601/24.
09.09.2024 матеріали справи №910/10601/24 надійшли до Північного апеляційного господарського суду та були передані головуючому судді у справі.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 11.09.2024 залишено апеляційну скаргу без руху з підстав неподання доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі   та доказів надіслання копії апеляційної скарги з додатками відповідачу-1 у паперовій формі листом з описом вкладення.
13.09.2024 (документ сформований в системі «Електронний суд») через підсистему «Електронний суд» представником апелянта подано заяву про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію ID:9759-4325-0068-5058 від 13.09.2024 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги в електронній формі в сумі   2   424,40 грн та докази надсилання копії апеляційної скарги відповідачу-1 в паперовій формі листом з описом вкладення.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 18.09.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 у справі №910/10601/24, справу призначено до розгляду на 14.10.2024.
01.10.2024 в системі «Електронний суд» представником відповідача-2 сформовано та подано відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого останній просить визнати поважними підстави, наведені у клопотанні та поновити пропущений процесуальний строк для надання відзиву на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій», прийняти відзив до розгляду та врахувати його зміст під час розгляду апеляційної скарги, відмовити товариству з обмеженою відповідальністю «Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій» у задоволенні апеляційної скарги на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 та залишити її без змін.
02.10.2024 в системі «Електронний суд» представником   позивача сформовано та подано заяву, відповідно до якої останній просить відмовити Міністерству оборони України у задоволенні клопотання про визнання поважними підстав пропущення процесуального строку для подання відзиву на апеляційну скаргу, відмовити Міністерству оборони України у поновленні пропущеного процесуального строку для надання відзиву на апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій» на підставі того, що цей строк поновленню не підлягає.
03.10.2024 в системі «Електронний суд» представником   відповідача-1 сформовано   та подано відзив на апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 у справі № 910/10601/24.
В судовому засіданні 14.10.2024 представник відповідача 2 підтримав клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для надання відзиву на апеляційну скаргу, представник позивача заперечувала проти поданого клопотання.
В судовому засіданні 14.10.2024 представник відповідача-1 зазначив про подання відзиву на апеляційну скаргу у визначені строки та з наданням повноважень на підписання та подачу відзиву уповноваженим представником.
Письмових заперечень від представника позивача проти долучення до матеріалів справи відзиву представника відповідача-1 на апеляційну скаргу, не надходило.
Заслухавши позицію учасників у справі, дослідивши матеріали справи, колегією суддів ухвалено про відмову Міністерству оборони України у задоволенні клопотання про визнання поважними підстав пропущення процесуального строку для подання відзиву на апеляційну скаргу та про прийняття відзиву на апеляційну скаргу.
В той же час відзив на апеляційну скаргу, поданий представником відповідача-1 прийнятий колегією суддів до справи, оскільки поданий уповноваженим представником у визначений ухвалою суду від 18.09.2024 процесуальний строк.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від  14.10.2024 з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин та з`ясування питань, що виникли під час розгляду справи у справі оголошено перерву на 28.10.2024.
Явка представників сторін
В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати, справу передати на розгляд суду першої інстанції.
В судовому засіданні апеляційної інстанції представники відповідачів заперечували доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, просили  її відхилити, оскаржувану ухвалу залишити без змін.
В судовому засіданні 28.10.2024 відповідно до ст.ст. 240, 283 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції у даній справі та перевірені судом апеляційної інстанції
Відмовляючи у відкритті провадження у справі, місцевий господарський суд дійшов наступних висновків:
  - здійснюючи звернення з адвокатським запитом, адвокат діє в інтересах клієнта, а отже цивільне право саме адвоката (чи адвокатського об`єднання) не може бути порушене, оскільки надаючи професійну правничу допомогу адвокат/адвокатське об`єднання діє не у власних правах чи інтересах, а надає професійну правничу допомогу своєму клієнтові;
- позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем вимог чинного законодавства України, яке регулює порядок надання інформації у відповідь на адвокатський запит (стаття 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), при цьому позивач не зазначає про наявність між сторонами будь - яких господарських відносин, які б ґрунтувалися на договорі та/або законі. В позовній заяві позивач зазначає, що адвокатський запит був направлений з метою надання правової допомоги Товариству з обмеженою відповідальністю "Сучасне спеціалізоване обладнання та технології";
- визначене позивачем в позовній заяві право на отримання відповіді (та/або копій документів) на адвокатський запит не підлягає судовому захисту в порядку господарського, адміністративного або цивільного судочинства;
- в спеціальному законі, у відповідності до частини 3  статті 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", відмова в наданні інформації на адвокатський запит, несвоєчасне або неповне надання інформації, надання інформації, що не відповідає дійсності, тягнуть за собою відповідальність, встановлену законом, крім випадків відмови в наданні інформації з обмеженим доступом;
- згідно частини 6  статті 175 Господарського процесуального кодексу України, відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи;
- ураховуючи викладене вище, суд роз`яснює позивачу, що розгляд визначених в позовній заяві вимог не віднесений до юрисдикції судів (визначене позивачем в позовній заяві право на отримання інформації у відповідь на адвокатський запит не підлягає судовому захисту в порядку позовного провадження), оскільки спеціальним законодавством встановлено особливий порядок відновлення права адвоката (адвокатського об`єднання) на отримання інформації на відповідь на адвокатський запит;
- отримання інформації на адвокатський запит можливо тільки в рамках надання правової допомоги адвокатом (адвокатським об`єднанням) клієнту на підставі договору про надання професійної допомоги;
- процесуальним законом передбачено, що у разі не можливості самостійно отримати докази (інформацію), необхідну для розгляду справи по суті, учасник справи заявляє клопотання про витребування доказів, що також є способом захисту права адвоката на надання правової допомоги клієнту;
- спеціальною нормою закону (статтею 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення) встановлено інший, ніж визначений  статтею 16 Цивільного кодексу України, спосіб захисту права адвоката на отримання інформації на адвокатський запит, відповідно для захисту такого порушеного права застосовується спосіб захисту, встановлений спеціальною нормою, а отже позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Сучасне спеціалізоване обладнання та технології" не підлягає розгляду за правилами господарського судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження у справі.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
У відповідності до вимог ч.ч. 1, 2, 5  ст. 269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
У відповідності до  ст. 129 Конституції України  та ч. 1  ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи в апеляційній інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла наступних висновків.
Колегія суддів не погоджується з викладеними висновками місцевого господарського суду про відмову у відкритті провадження у справі, вважає їх передчасними з огляду на таке.
За змістом частини третьої  статті 124 Конституції України  юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Згідно із  статтею 2 Господарського процесуального кодексу України  завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.
Відповідно до  статті 15 Цивільного кодексу України  кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Указана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.
Частиною першою та пунктом 1 частини другої  статті 11 Цивільного кодексу України  передбачено, що цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 16 Цивільного України та частини другої  статті 20 Господарського кодексу України  одним зі способів захисту цивільного права є примусове виконання обов`язку в натурі. Цей спосіб захисту застосовується в зобов`язальних правовідносинах у випадках, коли особа зобов`язана вчинити певні дії щодо позивача, але відмовляється від виконання цього обов`язку чи уникає його. Стосується він, зокрема, невиконання обов`язку сплатити кошти за виконану роботу, надані послуги, передати річ кредитору (за договорами купівлі-продажу, міни, дарування з обов`язком передати річ у майбутньому), виконати роботи чи надати послугу за відповідним договором. Іноді обов`язок виникає не на підставі договірних відносин (діючого зобов`язання), а й вказівки закону.
Відповідно до пункту 4  статті 236 Господарського процесуального кодексу України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного суду.
Відповідно до позиції, висловленої в постанові Великої Палати Верховного Суду (справа № 908/1568/18, 05.06.2019), господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною 2  статті 20 Господарського процесуального кодексу України), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці.
Відповідно до положень частини другої цієї ж статті право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням, мають юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування.
Наведене свідчить про те, що з дати набрання чинності  Господарським процесуальним кодексом України  в редакції  Закону України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів"  одним із критеріїв віднесення справ до господарської юрисдикції визначено наявність між сторонами саме господарських правовідносин, а також впроваджено підхід щодо розмежування юрисдикції судів залежно від предмета правовідносин, а не лише від суб`єктного складу сторін.
Отже, ознаками спору, на який поширюється юрисдикція господарського суду, є: наявність між сторонами господарських відносин, врегульованих Цивільним і  Господарським кодексами України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і спору про право, що виникає з відповідних відносин; наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом; відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції. Має значення також і суб`єктний склад саме сторін правовідносин та наявність спору, що виник у зв`язку зі здійсненням господарської діяльності.
Така позиція Суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові № 910/14144/17 (провадження № 12-88гс18).
          Звертаючись до суду  із даною позовною заявою, позивач посилався на те, що адвокатом Аваєвою Н.В. 13.08.2024 направлено адвокатський запит №20240813/005 до відповідача на підставі договору б/н від 12.12.2023 про надання правової (правничої) допомоги, укладеного між ним та позивачем ТОВ «Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій».
До адвокатського запиту було долучено копію свідоцтва про зайняття адвокатською діяльністю, ордер та лист ГСУ НПУ №107801-2024 від 06.08.2024, документи направлені на електронну пошту були засвідчені електронним цифровим підписом.
Адвокатський запит відповідав вимогам ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Листом від 19.08.2024 №370/74466 відмовлено у наданні інформації та документів з посиланням на ст. 20-21 Закону України «Про інформацію» та повідомлено, запитаний наказ командування «містить службову інформацію».
Закон України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану» визначає механізм передачі, примусового відчуження або вилучення майна у юридичних та фізичних осіб для потреб держави в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану.
Про примусове відчуження або вилучення  майна складається  акт, за формою встановленою постановою КМУ від  31 жовтня 2012 №998.
В акті має бути зазначено, зокрема, відомості про власника майна, відомості про документ, що встановлює право власності  на майно (у разі наявності), опис майна, достатній для його ідентифікації, сума виплачених коштів (у разі попереднього повного відшкодування вартості майна) (ст.7 Закону).
          Такий акт має бути підписаний власником майна або його законним представником та уповноваженими особами військового командування та органу, що погодив рішення про примусове відчуження майна, або  військового командування чи органу, що прийняв таке рішення, і скріплюється печатками військового командування та/або зазначених органів. (ч.2 ст.7 Закону).
          У разі відсутності в особи, у якої відчужується або вилучається майно, або законного представника під час складання акта про примусове відчуження або вилучення майна, такий акт складається без її участі.
          У такому разі власник майна або його законний представник має право на ознайомлення з актом про примусове відчуження або вилучення майна. Примірник акта або документ, що містить висновок про вартість майна вручається під розписку особі, у якої відчужується або вилучається майно, або її уповноваженому представнику.
          З огляду на викладене, за доводами позивача він має законне право на отримання запитуваної інформації та документів, оскільки вони стосуються його прав на майно, а право позивача на отримання документів передбачене законом.
Лист від 19.08.2024 №370/74466 містить відмову у наданні лише наказу командувача сил логістики, інші витребувані документи та інформація не надані без зазначення будь-яких підстав.
Відсутність у позивача запитаних документів створює перешкоди для подальшої реалізації його прав у відповідності до Закону України «Про передачу, примусове відчуження або вилучення майна в умовах правового режиму воєнного чи надзвичайного стану», як власника майна, що примусово відчужене.
З метою захисту порушених прав, позивач вимушений був звернутись до суду з вимогою про зобов`язання відповідачів надати інформацію на адвокатський запит від 13.08.2024 за вих. №20240813/005, що вважає ефективним способом захисту свого порушеного права.
          Місцевий господарський суд не звернув уваги на вказані доводи позивача, а тому дійшов передчасного висновку про відмову у відкритті провадження у справі.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги
Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ч. 1     ст. 74 ГПК України  кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з ч. 1     ст. 77 ГПК України     обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.                                                            
Відповідно до п.58 рішення ЄСПЛ Справа "Серявін та інші проти України" (заява №4909/04) від 10.02.2010 у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994, серія А, №303-А, п.29).
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 у справі №910/10601/24 підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала - скасуванню, з передачею матеріалів справи до суду першої інстанції для розгляду.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 270, 275, ст.ст. 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -
ПОСТАНОВИВ:
1.Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Сучасне спеціалізоване обладнання та технологій» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 у справі №910/10601/24 задовольнити.
2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 03.09.2024 у справі №910/10601/24 скасувати.
3 Матеріали справи №910/10601/24 передати  до Господарського    суду міста Києва для розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені Господарським процесуальним кодексом України.
Повний текст постанови підписано 20.12.2024 після виходу судді Хрипуна О.О. з лікарняного та відпустки.

Головуючий суддя                                                            І.М. Скрипка 

Судді                                                                                А.О. Мальченко

                                                                                О.О. Хрипун