ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

26 листопада 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/16468/24	
                                                                                Суддя І інстанції – Юрков Е.О.

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чепурнова Д.В. (доповідач),
                               суддів:  Сафронової С.В., Коршуна А.О.,     
розглянувши в порядку письмового провадження у місті Дніпрі апеляційну скаргу  Військової частини НОМЕР_1 
на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військово частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про стягнення понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн.  
Не погодившись з додатковим  рішенням суду першої інстанції Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу в якій просить додаткове рішення суду скасувати та прийняти нове яким відмовити у стягненні таких витрат. В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що  надані позивачем докази про сплаті  витрат на правничу допомогу  є неналежними. Вважає, що  складання адвокатського запиту та позовної зави, та надання позовної заяви до суду є технічною допомогою, а не правничою, позаяк не потребує спеціальних знань та освіти, які впливають на якість та результат вирішення спору відтак означену технічну послугу слід не враховувати у предмет надання правничої допомоги адвоката.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, а також правильність застосування  судом норм матеріального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку,  що апеляційна скарга не підлягає   задоволенню з наступних підстав.  
Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. 
Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Відповідно до частини четвертої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до частини сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Аналіз наведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. 
При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.
Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
З метою отримання професійної правничої допомоги позивачем з Адвокатським об`єднанням «Гур`єв та партнери» в особі керуючого партнера адвоката Гур`єва Андрія укладено договір про надання професійної правничої допомоги від 26.04.2024.
Відповідно до пункту 1.1 договору клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання приймає на себе зобов`язання надавати професійну правничу допомогу (юридичні послуги), які споживаються в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, в обсязі та на умовах, передбачених цим Договором, а Клієнт зобов`язується прийняти н та оплатити Адвокатському об`єднанню зазначені послуги.
Згідно з пунктом 2.4 прийняття кожного доручення оформляється Додатковою угодою до цього Договору, яка є окремим договірним зобов`язанням і в якій зазначаються вид правничої допомоги, орієнтовні строки її надання, розмір гонорару (винагороди) та фактичних витрат, а також порядок їх сплати тощо.
Також, відповідно до пункту 10.1 розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та порядок його сплати визначається Сторонами у порядку, що передбачений п. 2.4. Договору.
Пунктом 10.2 визначено, що остаточний розмір гонорару (винагороди) за надання професійної правничої допомоги та/або порядок його сплати визначається Сторонами шляхом підписання Акту.
Додатковою угодою №2 до договору від 26.04.2024 про надання професійної правничої допомоги від 21.05.2024, а саме пунктом 1 визначено, що  клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання зобов`язується надати професійну правничу допомогу в рамках адміністративного судочинства за позовом Клієнта до Військової частини НОМЕР_1 щодо визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.
Пунктом 2.2 додаткової угоди також визначено, що сторони дійшли беззаперечної згоди, що для виконання доручення Клієнта Адвокатським об`єднанням надаються наступні види правничої допомоги; аналіз фактичних обставин справи, формування доказів; надання усних/письмових юридичних консультацій; складання, оформлення і надсилання позовної заяви; складання інших процесуальних документів; представництво інтересів Клієнта в окружному адміністративному суді.
Загальна сума гонорару (винагороди) відповідно до пункту 3 додаткової угоди складає 20 000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. та сплачується Клієнтом протягом місяця з дня підписання цієї Додаткової угоди.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано: Договір про надання професійної правничої допомоги від 26.04.2024; додаткову угоду №2 до договору від 26.04.2024 про надання професійної правничої допомоги від 21.05.2024; акт прийому-передачі наданих послуг від 02.08.2024; квитанцію до прибуткового касового ордера №14/05-24 від 31.05.2024.
           З акту прийому-передачі наданих послуг від 02 серпня 2024 року адвокатським об`єднанням надано наступні види правничої допомоги :
-          аналіз фактичних обставин справи, формування доказів;
-          надання усних/письмових юридичних консультацій;
-          складання, оформлення і надсилання позовної заяви;
-          складання, оформлення і надсилання відповіді на відзив;
-          складання, оформлення та надсилання інших процесуальних документів;
-          представництво інтересів Клієнта в окружному адміністративному суді.
Задовольняючи частково вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції виходив з того, що справа є незначної складності, наявністю чисельної судової практики,  отже в даному випадку витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн. є значно завищеними, а тому співмірною до відшкодування сумою понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу є 5000,00 грн. яка підлягає стягненню з відповідача.
При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу суд апеляційної інстанції надає оцінку співмірності заявленої позовної вимоги із критеріями, встановленими частиною п`ятою статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме те, що ця справа за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке регулює спірні правовідносини, підлягає вирішенню за правилами письмового  позовного провадження, тобто є справою незначної складності.
При цьому слід погодитися з апеляційною скаргою в частині того, що подання позовної заяви до суду носить організаційно-технічний характер і не може охоплюватися поняттям «правнича допомога», разом з тим, колегія суддів, враховуючи критерій обґрунтованості та доцільності понесених позивачем витрат, вважає, що співмірною сумою до відшкодування витрат на професійну правничу допомогу є 5000 грн., який був врахований судом першої інстанції, при цьому доводи апеляційної скарги з приводу того що надані позивачем документи на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу є неналежними і те, що написання адвокатського запиту та позовної заяви є технічною допомогою і не потребують спеціальних  знань та освіти,  належним чином не обґрунтовані.
Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки висновків зроблених судом першої інстанції. 
Враховуючи викладене підстави для скасування додаткового судового рішення відсутні, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення. 
Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, суд, - 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 – залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 вересня 2024 року – залишити без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів  з дня складення в повному обсязі.
В повному обсязі постанова складена 26 листопада 2024 року.          
   
Головуючий - суддя                                                                      Д.В. Чепурнов 

                               суддя                                                                      С.В. Сафронова 

                               суддя                                                                      А.О. Коршун